465/7644/22
2/465/841/23
Ухвала

про відмову в задоволенні клопотання

про звільнення від сплати судового збору

08.02.2023 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., розглянувши клопотання позивачки ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору в цивільній справі №465/7644/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Кулиняка Ігоря Ярославовича про визнання недійсним та розірвання договору купівлі - продажу квартири, припинення права власності, визнання права власності,-

встановив:

Позивачка звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним та розірвання договору купівлі - продажу квартири, припинення права власності, визнання права власності. Зокрема, спірною є квартира АДРЕСА_1 .

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова 06.01.2023р. матеріали позовної заяви залишено без руху, надано позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви вказаних у мотивувальній частині ухвали протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснено, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та таку буде повернуто позивачці зі всіма доданими до неї документами.

Підстави такого рішення викладені в ухвалі.

Зокрема, зважаючи на вимоги закону щодо порядку сплати судового збору, позивачці надано строк для долучення до матеріалів справи оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 16 374 (шістнадцять тисяч триста сімдесят чотири) гривень 60 коп.

03 лютого 2023 року позивачкою скеровано клопотання про звільнення від сплати судового збору. Клопотання мотивує тим, що судовий збір, який необхідно сплатити, перевищує 5 відсотків розміру її, позивачки, річного доходу. Крім цього, на її утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження.

Дослідивши клопотання з додатками, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Ч.1 ст.3 цього закону визначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Ч.3 ст.6 ЗУ "Про судовий збір" визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Статтею 8 Закону України передбачено випадки відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Відповідно до ч.1 цієї статті, в раховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відтак, зважаючи на наведені вимоги закону, вирішення питання про звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору, позивачкою долучено відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків, станом на 24.01.2023р. та свідоцтва про народження дітей.

Разом з цим, суд не бере до уваги дані документи як докази в підтвердження обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В порушення вимог п.1 ч.1 ст.8 ЗУ «Про судовий збір» позивачкою надано відомості про її дохід за 2022 рік лише до вересня 2022 року включно, натомість відомості щодо отримання нею доходів за період жовтень грудень 2022 року в матеріалах клопотання відсутні.

Долучені до матеріалів справи копії свідоцтв про народження дітей не містять беззаперечних відомостей про те, що неповнолітні діти позивачки перебувають лише на її утриманні, натомість дані копії підтверджують лише факт народження доньки позивачки у місті Львові, а сина позивачки у місті Колумбус, штат Огайо, Сполучені штати Америки.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що у клопотанні позивачки про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про Судовий збір», статтями 258 260 ЦПК України, -

постановив:

В задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору в цивільній справі №465/7644/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Кулиняка Ігоря Ярославовича про визнання недійсним та розірвання договору купівлі - продажу квартири, припинення права власності, визнання права власності відмовити.

Роз`яснити позивачці, що у випадку невиконання ухвали про залишення позовної заяви без руху протягом десяти днів з дня вручення (отримання) ухвали про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, позовна заява буде вважатися неподаною та таку буде повернуто позивачці зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала суду апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя В. Кузь