Справа № 487/2133/22
Провадження № 2/487/693/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

13 січня 2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Афоніної С.М., участю секретаря судового засідання Горохівського О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи Товарної біржі «Нерухомість-Південь» про визнання договору купівлі-продажу дійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третьої особи Товарної біржі «Нерухомість-Південь» про визнання дійсним договору купівлі-продажу №4046 від 03.09.1999 квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та зареєстрованого Товарною біржею «Нерухомість-Південь».

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що договір купівлі-продажу квартири укладений 03.09.1999 на Товарної біржі «Нерухомість-Південь» між його матір`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , сторонами були виконані у сі умови договору, претензій до одного не мали, право власності на квартиру за ОСОБА_3 зареєстровано в ММБТІ 29.09.1999 за №16204. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 та після її смерті відкрилась спадщина. Після смерті матері позивач звернувся до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав за законом, але в цьому йому було відмовлено, у зв`язку з тим, договір купівлі-продажу від 03.09.1999 нотаріально не посвідчений.

Ухвалою від 25.07.2022 відкрите провадження у справі.

26.09.2022 і 05.10.2022 позивач надав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення.

06.12.2022 до суду надійшла спадкова справа №37/2021 після смерті ОСОБА_3 .

Відповідач в судове засідання не з`явилась, відзив на позов не надала, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у зв`язку з тим, що зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження та місце роботи невідомо.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання повторно не з`явився.

Дослідивши матеріали цивільної справи, спадкової справи №37/2021, суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що 03.09.1999 між ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_2 з іншої сторони, яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , 1987 року народження і ОСОБА_5 , 1992 року народження, відповідно до виписки з рішення виконавчого комітету Заводської районної ради народних депутатів за №127 від 14.05.1999, був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який зареєстрований Товарною біржею «Нерухомість-Південь» у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №4046 від 03.09.1999 та в подальшому зареєстрований в КП ММБТІ за №16204 від 29.09.1999.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Новобузьким відділом державної реєстрації актів цивільного стан у Баштанському районі Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №358 від 22.11.2021.

На теперішній час позивач, який є син померлої ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва по народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого 08.10.1963 Кам`янським сільським бюро ЗАГС, актовий запис №27, де його батьками вказані: батьком ОСОБА_6 , мати ОСОБА_3 , не має можливості оформити спадкове майно після смерті ОСОБА_3 та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки ОСОБА_3 померла, договір купівлі-продажу від 03.09.1999 за життя останньої нотаріально не був посвідчений, у позивача відсутня можливість нотаріального посвідчення вказаного договору.

За змістом ст. ст. 57, 58 Конституції України, ст. 5 ЦК України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Положеннями п. 4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, що набрав чинності з 01 січня 2004 року, визначено, що цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у серпні 2000 року, для їх врегулювання слід застосовувати норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Приписами ст. 224 ЦК УРСР встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 225 ЦК УРСР, право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.

За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обов`язки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним.

Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

На час укладання договору купівлі-продажу квартири сторони цього договору ухилились від його нотаріального посвідчення, а на даний час визнання такого договору дійсним можливе лише в судовому порядку.

Позивач вказує, що після укладання договору сторонами були виконані умови договору, претензій один до одного сторони або інші особи не мали.

За таких обставин, оскільки на момент укладення договору сторони керувались положеннями спеціального законодавства щодо укладення договорів на товарній біржі, під час оформлення договору купівлі-продажу сторони були ознайомлені з його умовами, ніяких претензій з питання оформлення договору не виникало; договір було укладено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства, за спільною згодою сторін та на прийнятних для сторін умовах, умови договору сторонами повністю виконано, право власності ОСОБА_3 на придбане нерухоме майно зареєстроване відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, зокрема з дотриманням вимог Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.98 року № 121, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 на законних підставах набула право власності на придбане майно, проте позивач немає можливості оформити свої спадкові права після смерті останньої, з причин, що не залежать від нього, у зв`язку з чим вважає, що права позивача підлягає захисту відповідно до ст. 16 ЦК України, а тому позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним є обґрунтованим та таким, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 76, 81 89, 263-265, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи Товарної біржі «Нерухомість-Південь» про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , 1987 року народження і ОСОБА_5 , 1992 року народження, відповідно до виписки з рішення виконавчого комітету Заводської районної ради народних депутатів за №127 від 14.05.1999, який зареєстрований Товарною біржею «Нерухомість-Південь» у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №4046 від 03.09.1999 та в подальшому зареєстрований в КП ММБТІ за №16204 від 29.09.1999 дійсним.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ..

Відповідач: ОСОБА_2 , будь-які відомості невідомі.

третя особа Товарна біржа «Нерухомість-Південь» Південна товарна біржа , місцезнаходження: м. Миколаїв вул.. 68 Десантників, 2.

Суддя: С.М. Афоніна