Провадження № 2/202/2267/2023
25 грудня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Пеки Д.В.,
представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,-
06 червня 2023 року ОСОБА_2 в особі представника через систему «Електронний суд» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, відповідно до якої просив суд стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 112 849,14 грн., на відшкодування моральної шкоди 20 000,00 грн. та документально підтверджені судові витрати (судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати, пов`язані з проведенням експертизи).
В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 28.01.2023 року приблизно 09 год 40 хв. на 1094 км +600 м на автодорозі М-30 Стрий-Тернопіль- Кропивницький-Знам`янка-Луганськ-Ізварине водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи власним автомобілем КІА SPORTAGE, реєстраційний номер НОМЕР_3 (ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) НОМЕР_4 ), при виконанні маневру обгону не впевнився в безпечності руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_5 , водієм якого був ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався попутно та повертав ліворуч на технологічну дорогу, що спричинило механічні пошкодження вказаним транспортним засобам та матеріальним збиткам, чим порушив підпункт а) пункту 14.6 Правил дорожнього руху (Обгін на перехресті заборонено), що є адміністративним правопорушенням передбаченим статтею 124 КУпАП. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди 28.01.2023 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , як особи, що є власником та правомірно володіла транспортним засобом - автомобілем КІА SPORTAGE, реєстраційний номер НОМЕР_3 , не була застрахована.
На момент ДТП цивільно права відповідальність ОСОБА_2 , як власника транспортного засобу автомобіля SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_5 , не була застрахована.
Вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_3 , про це свідчить постанова Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06.03.2023 року, якою накладено на ОСОБА_3 адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 850 грн.00 коп. на користь держави.
В результаті ДТП був пошкоджений належний позивачу на праві власності автомобіль. Сукупна вартість відновлювального ремонту автомобіля відповідно до висновку судового експерта Дегтяра Вадима Олександровича від 23.05.2023 року становить 112849,14 грн. За проведення експертизи сплачено судовому експерту 7000,00 грн.
Позивач, як власник автомобіля SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_5 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_3 28.01.2023 року, позбавлений права на отримання страхового відшкодування в порядку статей 22,28,29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та також позбавлений права на отримання регламентних виплат з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ на відшкодування шкоди в порядку статей 39-41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідне страхове відшкодування не отримував.
Крім матеріальної (майнової) шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 була заподіяна моральна шкода. Так позивач є потерпілою особою в ДТП, пошкодження внаслідок цієї ДТП належного йому автомобіля SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_5 , негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до душевних страждань, позивач зазнав значного психологічного стресу, порушився звичайний уклад його життя, були порушені нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження ним активного громадського життя, порушені стосунки з оточуючими людьми, значно ускладнено його життя, він змушений докладати додаткових зусиль для захисту своїх прав.
З січня 2023 року і до цього часу він не має можливості користуватись даним автомобілем, а оскільки у ОСОБА_2 не має іншого автомобіля, тому він фактично на тривалий час залишився без засобу пересування.
Крім того, факт значного пошкодження власного автомобіля та неможливість тривалий час його відремонтувати ( ДТП сталося 28 січня 2023 року) також постійно завдає ОСОБА_2 значних моральних страждань. При цьому відповідач ОСОБА_3 жодного разу не виявив зацікавленості до усунення наслідків ДТП, що сталося з його вини, ніколи не пропонував ОСОБА_2 будь-якої допомоги у відновлені автомобіля.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 червня 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П.
В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 12 червня 2023 судом був направлений запит до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_3 , відповідь з якого надійшла на адресу суду 19 червня 2023 року.
Розпорядженням голови Верховного Суду від 29.04.2022 року № 26/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Новогродівський міський суд Донецької області)» територіальна підсудність справ Новогродівського міського суду Донецької області визначена Індустріальному районному суду м.Дніпропетровська.
Ухвалою судді від 20 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2023 року закрито підготовче провадження у справі.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених в позові підстав.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у зв`язку з чим, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 28.01.2023 року приблизно 09 год 40 хв. на 1094 км +600 м на автодорозі М-30 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка-Луганськ-Ізварине сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який є власником автомобіля та автомобіля КІА SPORTAGE, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який є власником автомобіля.
Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2023 року (справа №188/122/23) ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. на користь держави.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди від 28.01.2023 року, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , як особи, що є власником та правомірно володіла транспортним засобом - автомобілем КІА SPORTAGE, реєстраційний номер НОМЕР_3 , застрахована не була.
На момент ДТП цивільно права відповідальність ОСОБА_2 , як власника транспортного засобу автомобіля SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_5 , застрахована не була.
Експертний висновок підготовлено для подачі до суду. Експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок відповідно до ст.384 КК України.
За проведення експертизи відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №23-05-23 ОСОБА_2 сплачено 7000,00 грн.
Виниклі спірні правовідносини між сторонами у справі регулюються наступними нормами права.
Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
В судовому засіданні встановлено, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди 28.01.2023 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , як особи, яка є власником та правомірно володіла транспортним засобом автомобілем КІА SPORTAGE, реєстраційний номер НОМЕР_3 , а також цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як власника транспортного засобу- автомобіля SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_5 , не була застрахована, а тому згідно із Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV у страховиків (у тому числі у МТСБУ) не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування, тому саме ОСОБА_3 має відшкодувати Палієнку Олександровичу у повному обсязі матеріальну шкоду, завдану транспортному засобу SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_5 , належного ОСОБА_2 на праві власності, у розмірі реальної вартості ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого транспортного засобу.
Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Враховуючи викладене, та беручи до уваги, що відповідачем не надано суду жодного доказу на заперечення позовних вимог позивача, тому за наявних у матеріалах справи доказів, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення матеріальних збитків отриманих в результаті ДТП знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню.
На підставі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України).
За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України: моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Крім того п. 9 загаданої Постанови роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Тому на підставі вищевикладеного, та враховуючи характер та обсяг страждань, які зазнав позивач, характер понесених ним втрат та враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та достатньою сумою, яка здатна компенсувати моральні страждання позивачу є сума у розмірі 20 000 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України в порядку відшкодування судових витрат із відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1865 грн. 29 коп. та витрати на проведення експертизи в розмірі 7000 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 1166,1167, 1187,1188,1192, 1194 ЦК України, ст. ст.ст. 4, 13, 19, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про відшкодування шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1865 грн. 29 коп. та витрати на проведення експертизи в розмірі 7000 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст складено 05.01.2024 року.
Суддя Л.П. Слюсар