Провадження №2/523/1091/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2023 р.Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Бузовського В. В.,

при секретарі - Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалася на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя в них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є відповідач. У зв`язку з тим, що подружнє життя не склалося, шлюб між сторонами розірвано. Позивачка зазначає, що у зв`язку із рядом захворювань наявних у дитини, які мають серйозний характер з тяжкими наслідками для здоров`я, дитині необхідні лікування та реабілітація, які потребують значних коштів. Аліментів в розмірі 1 800 грн. щомісячно, які він сплачує за рішенням суду, недостатньо. Позивач змушена всі свої зароблені кошти витрачати на додаткові обстеження, лікування та реабілітацію дитини. Крім того, позивачка вказує про те, що вона витрачає значну частину коштів на розвиток здібностей та таланту дитини, а саме вивчення англійської мови та математики, що потребує також значних витрат. У зв`язку з цим позивачка вимушена звернутися до суду та просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткові витрати у розмірі 3 000 грн. щомісячно, що викликані особливими обставинами: систематичним лікуванням, розвитком здібностей.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, надала суду заяву відповідно з якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу у її відсутність (а.с.115).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність (а.с.97).. Крім того, відповідач надав до суду відзив на позов, відповідно з яким просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що його матеріальне становище не дає йому змоги сплачувати додаткові витрати на дитину, оскільки він має невеликий дохід, з якого він справно сплачує аліменти, оренду житла, купує продукти харчування та одяг.

Рішення ухвалено за відсутності учасників справи.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2013 року (а.с.6). У зв`язку з тим, що подружнє життя не склалося, Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 13.04.2021 року шлюб між ними було розірвано (а.с.7-10). Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.13).

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 10 серпня 2022 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 800 гривень, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.12.2021 року до досягнення дитиною повноліття (віку 18 років), тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно (а.с.11-12).

Відповідно до наданої позивачкою медичної документації, судом встановлено про те, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поставлено діагноз: Бронхіальна астма, екзогенна, персистируюча легка, контрольована, алергічний риніт. У зв`язку з наявними захворюваннями у дитини, позивачка систематично звертається до медичних установ з метою лікування доньки.

Крім того, позивачка витрачає кошти на розвиток здібностей неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка відвідує курси швидкочитання, математики (арифметики), вивчення англійської мови.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , яке видано Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), 25 листопада 2022 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_6 (а.с.116).

Відповідно до Довідки про доходи №71 від 03.08.2022 року, яка видана ТОВ «Трейд Сервіс», загальна сума доходу відповідача ОСОБА_2 за період з квітня 2022 року по липень 2022 року, без урахування аліментів, становить 22 584 (двадцять дві тисячі п`ятсот вісімдесят чотири) грн. 76 коп.(а.с.68).

Відповідно до договору оренди квартири №01/02 від 01.02.2022 року, відповідач ОСОБА_2 сплачує 3 000 грн. За оренду квартири АДРЕСА_1 (а.с.69-72).

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України № 789-XII від 27 лютого 1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-III, з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991 року, а набула чинності для України 27.09.1991, закріплено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27).

Обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до статті 180 СК України.

Частина 1 статті 185 СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

За приписами ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-III, з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ст. 185 СК України).

Пунктом 18 Постанови пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 постановлено, до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У даному випадку мова йде про додаткові витрати, а не про додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Проте, в окремих випадках, через особливі обставини (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини тощо) потрібні значні додаткові витрати. Тому розмір додаткових витрат, що стягуються повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Відповідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Тобто, заявляючи разові, періодичні або постійні витрати, необхідно надати суду докази усієї суми витрат та їх необхідність, тобто, якщо це витрати, пов`язані з особливим станом здоров`я дитини, то необхідно надати медичні довідки, висновки лікарів, їх рекомендації щодо лікування дитини в Україні чи за кордоном, а також вартість ліків, які необхідно придбавати дитині та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво) і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись з позовом до суду, позивач посилається на ряд захворювань дитини, у зв`язку з чим нею витрачаються кошти на діагностику, лікування та реабілітацію дитини. Наявність проблем зі здоров`ям потребує постійних обстежень, придбання ліків, тощо.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд повинен врахувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси і обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Відвідування занять з математики (арифметики), англійської мови та швидкочитання, за позицією Верховного Суду у справі № 205/4622/16-ц від 30 січня 2019 року, не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. В даному випадку до додаткових витрат можна віднести лише витрати, які пов`язані з наявною хворобою у дитини. Позивачка надала інформацію по виписці з медичної карти дитини, яка узагальнює всі перенесені дитиною хвороби, підтверджує діагнози та вказує на потребу дитини у лікуванні та оздоровленні. Суд вважає, що в даному випадку витрати на системне та періодичне лікування при такому стані здоров`я дитини є додатковими та необхідними витратами, що викликані особливими обставинами, передбаченими статтею 185 СК України. Однак, при вирішенні питання щодо стягнення щомісячних додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 3 000 гривень, суд визнає, що з урахуванням заробітної плати відповідача він не має можливості сплачувати витрати в заявленому позивачем розмірі, що також має враховуватись судом, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки додаткові витрати на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з 19 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 95, 141, 263-265, 354,355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ) про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) додаткові витрати на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 000 (однієї тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 19 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.01.2023 року.

Суддя: