Провадження № 22-ц/4808/229/23
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Василишин
У Х В А Л А

12 січня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Василишин Л.В., ознайомившись з апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Лавринів Марії Ярославівни на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2022 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 01 червня 2020 року в розмірі 62074,19 (шістдесят дві тисячі сімдесят чотири тисячі) доларів США 19 центів, з яких: 60000 доларів США заборгованість за договором позики та 2074,19 доларів США відсотки за користування грошовими коштами.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 11350 грн.

На рішення суду представник ОСОБА_1 адвокат Лавринів М.Я. подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лавринів М.Я. на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2022 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: для сплати судового збору або подання документів, які підтверджують звільнення апелянтки від сплати судового збору відповідно до закону.

12 січня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Лавринів М.Я. через засоби електронного зв`язку подала до апеляційного суду клопотання, в якому просила звільнити ОСОБА_1 від сплати судового за подання апеляційної скарги або ж відстрочити сплату судового збору до ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення у даній справі. В обґрунтування клопотання зазначила, що майновий стан апелянтки не дозволяє сплатити суму судового збору, оскільки вона разом з малолітніми дітьми перебуває у Португальській Республіці у м. Лісабон, внаслідок збройної агресії російської федерації.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», частини першої статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Частиною 3 статті 136 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Аналогічного змісту норма передбачена і у частині другій статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Зміст вказаних статей свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, враховуючи принципи рівності та змагальності, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Подаючи клопотання про звільнення чи відстрочення сплати судового збору, представник апелянтки не додала документів, які би підтверджували скрутний майновий стан ОСОБА_1 та неможливість сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у визначеному законом розмірі.

Доводи про скрутне матеріальне становище без надання доказів на підтвердження цих обставин не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення, зменшення, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, що узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги, викладених в ухвалі Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2022 року.

Керуючись ст. 127,185 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2022 року, зазначених в ухвалі Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2022 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Василишин