Справа №173/1721/22
Провадження №2-о/173/17/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді - Петрюк Т.М.

при секретареві Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами окремого провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Верхньодніпровська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2022 року до суду звернулася заявниця, ОСОБА_1 , із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Верхньодніпровська міська рада .

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.12.2022 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження без виклику учасників розгляду справи на 09 січня 2023 року .

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України.

Згідно заявлених вимог заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності їй правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 016885, виданого на підставі рішення Ганнівської сільської ради народних депутатів № 9/ХХХІІІ від 05 травня 2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 73 від 05 червня 2000 року площею 4.960 гектарів в межах згідно з планом на території КСП «Славутич» Ганнівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В обґрунтування заявлених вимог заявниця посилається на наступне: на підставі рішення Ганнівської сільської ради народних депутатів № 9/ХХХІІІ від 05 травня 2000 року їй був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ДП № 016885, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 73 від 05 червня 2000 року.

Даним рішенням їй було передано в державну власність земельну ділянку площею 4.960 гектарів в межах згідно з планом на території КСП «Славутич» Ганнівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Для реєстрації права власності на земельну ділянку вона звернулась до державного реєстратора прав власності на нерухоме майно відділу державної реєстрації Верхньодніпровської міської ради.

Але їй було відмовлено у проведенні державної власності на зазначену земельну ділянку оскільки згідно даних паспорта прізвище, ім`я і по батькові є ОСОБА_1 , а в Державному акті на право приватної власності на землю серії І-ДП № 016885 її прізвище, ім`я і по батькові записане ОСОБА_1 , що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась без виклику учасників розгляду справи

Заінтересована особа згідно поданої заяви будь-яких заперечень проти задоволення заявлених вимог не заявляє.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову (заяви) є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом (заяви), права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених чи невизнаних прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст заявленої вимоги, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

За доводами заявниці, судом встановлено, що на підставі рішення Ганнівської сільської ради народних депутатів № 9/ХХХІІІ від 05 травня 2000 року заявниці був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ДП № 016885, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 73 від 05 червня 2000 року.

Даним рішенням заявниці було передано в державну власність земельну ділянку площею 4.960 гектарів в межах згідно з планом на території КСП «Славутич» Ганнівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У зазначеному Державному акті на право приватної власності на землю серії І-ДП № 016885 прізвище, ім`я і по батькові заявниці записане - ОСОБА_1 . В той час як у паспорті громадянина України ім`я і по батькові заявниці записане - ОСОБА_1 що стало підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку за заявницею,оскільки ставить під сумнів належність даного правовстановлюючого документу на земельну ділянку саме заявниці.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або в паспорті.

Як передбачено п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31 березня 1995 року № 5 з наступними змінами.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не встановлено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений документ який посвідчує факт, що має юридичне значення.

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право

Оцінюючи надані докази, суд вважає за можливе встановити факт належності заявниці, ОСОБА_1 , Державного акту про право приватної власності на землю серії І-ДП № 016885, виданого на підставі рішення Ганнівської сільської ради народних депутатів № 9/ХХХІІІ від 05 травня 2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 73 від 05 червня 2000 року площею 4.960 гектарів в межах згідно з планом на території КСП «Славутич» Ганнівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виходячи з того, що прізвище та по батькові заявниці та прізвище і по батькові особи, на ім`я якої виданий вищезазначений Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку, є однаковими, а власне ім`я заявниці та особи, на ім`я якої виданий вищезазначений Державний акт про право приватної власності на землю є співзвучним і на думку суду при його написанні допущена технічна помилка. Оскільки імена « ОСОБА_2 », « ОСОБА_2 », « ОСОБА_2 » є аналогами одного і того ж імені.

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ДП № 016885, виданого на підставі рішення Ганнівської сільської ради народних депутатів № 9/ХХХІІІ від 05 травня 2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 73 від 05 червня 2000 року площею 4.960 гектарів в межах згідно з планом на території КСП «Славутич» Ганнівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , був виданий саме заявниці, а не іншій особі, як то ОСОБА_1 , і до цього часу будь-яка інша особа не заявила свої вимоги про право на дану земельну ділянку, суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги та встановити факт належності правовстановлюючого документу: Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 016885, виданого на підставі рішення Ганнівської сільської ради народних депутатів № 9/ХХХІІІ від 05 травня 2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 73 від 05 червня 2000 року площею 4.960 гектарів в межах згідно з планом на території КСП «Славутич» Ганнівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва

заявниці, ОСОБА_1

Встановлення даного факту належності документу потрібно заявниці для державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Тобто має наслідком виникнення, зміну, припинення правовідносин. В іншому порядку встановити даний факт заявниця не має можливості, так як видача державних актів про право власності на земельні ділянки на даний час не здійснюється.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України понесені заявницею судові витрати по сплаті судового збору покладаються на заявника та за рахунок заінтересованої особи не відшкодовуються

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 293-294, 315-316 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Вимоги за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , заінтересована особа: Верхньодніпровська міська рада, юридична адреса: 51600 пр. Шевченка, 21 м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області, , про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , Державного акту на право приватної власності на землю серії серії І-ДП № 016885, виданого на підставі рішення Ганнівської сільської ради народних депутатів № 9/ХХХІІІ від 05 травня 2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 73 від 05 червня 2000 року площею 4.960 гектарів в межах згідно з планом на території КСП «Славутич» Ганнівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на ім`я ОСОБА_1

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 496.00 грн., покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського Апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення .

Повний текст рішення виготовлений 09.01.2023 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 11.01.2023 року

Дата набрання законної сили: 09.02.2023 року