Справа № 177/576/22
Провадження № 2/177/42/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 січня 2023 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Баля А. І.,

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

17.06.2022 представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № від 15.07.2020 в розмірі 91357,08 грн. з яких: 57079,81 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 5808,10 грн. - сума заборгованості за відсотками річними; 28469,17 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами, а також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказувала, що 15.07.2020 ОСОБА_1 подала до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг та заяву № від 15.07.2020 на отримання від ТОВ «Фінансова компанія "Центр фінансових рішень» кредиту.

Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, на умовах встановлених договором, в тому числі умовах передбачених у паспорті на кредит № НОМЕР_1 , що є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 2.1. кредитного договору визначено, що всі інші умови кредитного договору, викладені у Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР». Пунктом 2.2. Кредитного договору визначено, що цей Договір, паспорт кредиту № 4806084 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» складають єдиний кредитний договір.

Відповідно до умов паспорту кредиту № 4806084 та кредитного договору від 15.07.2020 позичальнику надано грошові кошти в сумі 58711,43 грн., зі строком кредитування 48 місяців, з обов`язком сплати річних відсотків 11,99 % від суми боргу за договором та 2,99 % щомісячних відсотків від суми кредиту. Кредит надано безготівковим шляхом. Кредитодавець надав позичальнику всю інформацію відповідно до ст. 11 закону України «Про захист прав споживачів» та іншу інформацію необхідне для свідомого та добровільного вибору фінансових послуг, а позичальник підтвердив, що ознайомлений з умовами кредитування та орієнтовною загальною сумою кредиту.

Відповідно до п. 5.1 Умов отримання кредитів, позичальник зобов`язалася щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти. Умовами договору передбачено й обов`язок сплати пені.

Відповідач ОСОБА_1 отримала кредит шляхом безготівкового перерахування коштів, а отже кредитодавець свій обов`язок визначений кредитним договором виконав.

15.07.2020 відповідач була повідомлена про те, що права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016. відповідно до умов цього договору та витягу з реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, позивач є Новим кредитором боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 15.07.2020.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_1 умови кредитного договору не виконує, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, хоча банк сповіщав позивальника про наявність боргу та необхідність його погашення. Станом на 06.05.2022 заборгованість позичальника за кредитним договором від 15.07.2020 складала 91357,08 грн.

У зв`язку з цим, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_1 не визнавала позов банку, звернулася за правовою допомогою та надала суду відзив на позов, просила суд поновити процесуальний строк на його подання. У відзиві представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи заперечення проти позову вказував на необґрунтованість позовних вимог, не підтвердження права позивача на звернення до суду з даним позовом. Також представник не погоджувався з розміром заборгованості визначеної позивачем до стягнення, оскільки відповідач частково погашала заборгованість за кредитним договором, на підтвердження чого надав квитанції. Вказував на необґрунтованість суми до стягнення, адже станом на 18.01.2020 банк повідомляв ОСОБА_1 про заборгованість в меншому розмірі 43454,59 грн (а.с. 134-136). Представник посилаючись на воєнний стан в країні, реалізацію відповідачем права на звернення за безоплатною правовою допомогою, надання якої вимагало певного часу, просив суд поновити процесуальний строк на подання відзиву на позов.

Враховуючи повідомлені представником відповідача обставини, з метою недопущення права відповідача на захист, суд керуючись ст. 127 ЦПК України, вважав за можливе поновити процесуальний строк на подання відзиву та прийняти його до розгляду, про що судом постановлювалася ухвала без виходу до нарадчої кімнати.

Представник позивача надала суду відповідь на відзив, в якій заперечила доводи відповідача викладені у відзиві, а також надала розрахунковий документ, що в сукупності з умовами договору відступлення прав вимоги, підтверджує перехід права вимоги до ОСОБА_1 до позивача (а.с. 153-159).

Представник відповідача правом на подання заперечень не скористався.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку визначеному законом. Позов містить заяву про розгляд справи за відсутності представника АТ «Таскомбанк».

В ході судового засідання представник ОСОБА_2 вказав на часткове визнання ОСОБА_1 позову, а саме в сумі основного боргу станом на 18.01.2022 - 43464,59 грн (а.с. 61 т.1). Заперечення в частині не визнання права позивача на позов не підтримував, вказуючи про надання позивачем доказів на підтвердження переходу прав вимоги до ОСОБА_1 . Заперечуючи проти позову в частині стягнення іншої суми заборгованості, в тому числі відсотків за користування кредитом річних та щомісячних, в їх задоволенні просив відмовити, оскільки вони є непосильно великими для відповідача. Відповідач ОСОБА_1 підтримала позицію свого представника, вказавши про часткове визнання позову на суму 43464,59 грн.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних законних підстав.

Судом встановлено, що 15.07.2020 ОСОБА_1 подала до ТОВ «Фінансова компанія "Центр фінансових рішень» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг та заяву № від 15.07.2020 на отримання від ТОВ «Фінансова компанія "Центр фінансових рішень» кредиту, підписанням якої погодилася з умовами Договору, зокрема з умовами викладеними у паспорті кредиту та Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції 04.05.2020, що розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» та з якими позичальник ознайомлена до укладення цього договору та до яких вона приєднується підписавши цей Договір (п. 2.1 кредитного договору). Цей договір, паспорт кредиту № 4806084 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» складають єдиний кредитний договір, примірник якого ОСОБА_1 отримала (п. 2.2 кредитного договору) (а.с. 8).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах встановлених договором.

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору ОСОБА_1 видано кредит в розмірі 58711,43 грн., з яких позичальник доручила кредитодавцю за рахунок отриманого кредиту перерахувати 49867,02 грн. в рахунок погашення заборгованості за іншим кредитним договором (а.с. 23), 600 грн., 7044,41 грн. та 800 грн. - на рахунок страхової компанії (а.с. 24), а також по 200 грн. на послуги електронного ключа та «Охоронець кредит» (а.с. 25-26). Кредит надано на строк 48 місяців, при цьому позичальник зобов`язалася сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту № 4806084 (а.с. 8). Зокрема паспортом кредиту № 4806084 визначено зобов`язання ОСОБА_1 сплачувати суму кредиту надану безготівковим шляхом, з обов`язковою сплатою косячних відсотків - 2,99 % та річних відсотків - 11,99 %. Паспорт кредиту містить інформацію щодо загальних витрат за кредитом та орієнтовну загальну вартість кредиту для позичальника за весь строк кредитування 151537,06 грн, при цьому в паспорті визначено, що реальна річна ставка складатиме 66,05%. Паспорт містить порядок повернення кредиту, зокрема графік повернення кредиту з чітко визначеними строками та розміром коштів, що підлягають сплаті. Такі умови договору прийняті ОСОБА_1 , що вона посвідчила своїм підписом як в тексті кредитного договору, так і в тексті паспорта кредиту (а.с. 8-10).

В цей же день, 15.07.2020 ОСОБА_1 була повідомлена про відступлення прав вимоги за укладеним нею з ТОВ «ФК «ЦФР» кредитним договором № від 15.07.2020, новому кредитору АТ «Таскомбанк» на підставі укладеного між вказаним банком на ТОВ «ФК «ЦФР» договором про відступлення права вимоги ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, що підтверджується письмовим повідомлення з підписом ОСОБА_1 , в якому вказаного реквізити для перерахуванням коштів за кредитним договором (а.с. 11). Вказане узгоджується з п. 3.1.5 договору відступлення прав вимоги.

Відповідно до умов договору від 07.10.2016 про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, сторони договору АТ «Таскомбанк» (новий кредитор) та ТОВ «ФК «ЦФР» (первісний кредитор) погодили, що відповідно до умов вказаного договору первісний кредитор відступає Новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору кошти за відступлення Права вимоги в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. При цьому, згідно п. 2.2 договору первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої права вимоги до Позичальників, а новий кредитор зобов`язується їх набувати, шляхом підписання реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованості. Відповідно до п. 3.4 договору, право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до позичальника стосовно їх заборгованості за кредитним договором (а.с. 12-18).

Відповідно до наявного в матеріалах справи реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, ТОВ «ФК`ЦФР» передало АТ «Таскомбанк» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № від 15.07.2020 в розмірі 58711,43 грн. (а.с. 19-21).

Разом з відповіддю на відзив, представником позивача надано суду копію платіжного доручення, яке підтверджує факт перерахування коштів від нового кредитора до первісного кредитора після укладення кредитного договору з ОСОБА_1 . Як зазначив представник позивача, додане до позову платіжне доручення було додано помилково, натомість до відповіді на відзив додано належне платіжне доручення (а.с. 155).

Беручи до уваги викладене, оцінивши вказані докази, суд приходить до висновку про те, що АТ «Таскомбанк» є належним позивачем та має права на звернення до суду з вказаним позовом, адже в судовому засіданні наданими доказами підтверджено факт переходу прав вимоги від ТОВ «ФК «ЦФР» до АТ «Таскомбанк», в порядку визначеному договором про відступлення прав вимоги.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 , є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення.

Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077-1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідач будучи повідомленою про відступлення прав вимоги за кредитним договором № від 15.07.2020, умови кредитного договору належним чином не виконує, здійснювала лише часткове погашення заборгованості, у зв`язку з чим станом на 06.05.2022 має заборгованість за кредитом в розмірі 91357,08 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 57079,81 грн, заборгованість по річним процентам 5808,10 грн, заборгованість по щомісячними процентами 28469,17 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 27-29), дані якої узгоджуються з випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 , яка містить інформацію про рух коштів та всі нарахування, а також дані про часткову сплату заборгованості ОСОБА_1 (а.с. 30-60). Позивачем надано суду додаткові пояснення щодо розрахунку заборгованості (а.с. 82-83).

Кожен із платежів здійснених ОСОБА_1 на погашення кредиту (а.с. 138-144) відображено у виписці по особовому рахунку (а.с. 59-60) та відповідно враховані у розрахунку заборгованості, а тому суд критично розцінює доводи представника відповідача щодо необґрунтованості розрахунку заборгованості, доказів на спростування якого суду не надано, контроррозрахунку не здійснено, клопотань про проведення експертиз, в тому числі економічних не заявлено.

Крім цього, суд критично оцінює доводи представника відповідача щодо неузгодженості в сумі основного боргу, що заявлена до стягнення та про яку повідомлявся відповідача 20.01.2022, оскільки у даному повідомленні сума боргу за кредитом поточним та простроченим вказана окремими платежами 43464,59 грн. та 13615,22 грн., що в сумі складає 57079,81 грн та повністю узгоджується з сумою боргу пред`явленою до стягнення (а.с. 61).

Відповідач була повідомлена про наявність у неї заборгованості за кредитом (а.с. 61-62), але заборгованість не сплатила.

Доводи представника відповідача та відповідача ОСОБА_1 про те, що сума боргу є значною для ОСОБА_1 , суд приймає до уваги, але вказана сума боргу сформована на підставі умов кредитного договору, які були добровільно підписані відповідачем, були чіткими та зрозумілими, договір передбачав умову про щомісячні та річні проценти, розмір щомісячних платежів та суму загальних витрати за кредитом, а тому укладаючи вказаний договір ОСОБА_1 мала усвідомлювати свої зобов`язання та можливість стягнення з неї вказаної суми боргу у разі порушення зобов`язань за кредитом.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Аналізуючи перелічені вище докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачем допущено порушення умов кредитного договору № № від 15.07.2020 та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вищевказана сума заборгованості.

Крім того, відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 2481 гривень (а.с.7).

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Чкаловка Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (, місцезнаходження 01032, вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ) заборгованість за кредитним договором № від 15 липня 2020 в загальному розмірі 91357 (дев`яносто одна тисяча триста п`ятдесят сім) гривень 08 копійок, яка складається з:

- заборгованості за основною сумою боргу (по тілу кредиту, в тому числі прострочена) - 57079 (п`ятдесят сім тисяч сімдесят дев`ять) гривень 81 копійок,

- заборгованості по річним процентам (в тому числі прострочена) - 5808 (п`ять тисяч вісімсот вісім) гривень 10 копійок,

- заборгованості за щомісячними процентами (в тому числі прострочена) - 28469 (двадцять вісім тисяч чотириста шістдесят дев`ять) гривень 17 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Чкаловка Криворізького району Дніпропетровської області, зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (, місцезнаходження 01032, вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ) 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 копійок у рахунок сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його підписання суддею.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 10.01.2022.

Суддя М.В. Березюк