Справа № 342/577/22
Провадження № 2/342/49/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник-адвокат Візінський Василь Васильович, до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку житлового будинку в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Візінський В.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить: скасувати запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216), вчинений 11.03.2020 державним реєстратором Б`ялас Олександрою Богданівною; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно із випискою з інвентаризаційних матеріалів ОКП "Коломийське МБТІ" № 10435 від 06.05.2022 за ОСОБА_4 , як головою колгоспного двору, зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 12.01.1987 на підставі рішення цього ж виконкому № 142 від 10.07.1987. За даним домогосподарством закріплено земельну ділянку загальною площею 0,08 га. Станом на 15.04.1991 (момент припинення колгоспного двору) в господарстві по АДРЕСА_1 були зареєстровані : голова господарства ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5 . Право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах по 1/2 кожного. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 , відповідач ОСОБА_3 звернувся до Городенківського районного суду з позовом до Торговицької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1 . Городенківським районним судом було прийнято рішення від 13.01.2020 у справі № 342/1258/19, відповідно до якого визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Враховуючи те, що станом на 15.04.1991 у вищевказаному господарстві були зареєстровані: голова господарства ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5 , саме вони були співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , судом помилково зроблено висновок про належність вищевказаного житлового будинку померлому ОСОБА_4 - в цілому. ОСОБА_5 , враховуючи вищенаведене, мала у власності 1/2 частку права власності у вищевказаному будинковолодінні. Враховуючи вищенаведене, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Івано-Франківського апеляційного суду про скасування рішення суду від 13.01.2020 у справі № 342/1258/19. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 31.01.2022 у справі № 342/1258/19 апеляційну скаргу задоволено, рішення Городенківського районного суду від 13.01.2020 скасовано, ухвалено нове рішенням, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до Торговицької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за заповітом відмовлено. Оскільки, відповідачем ОСОБА_3 було здійснено державну реєстрацію права приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , вчинену на підставі рішення Городенківського районного суду від 13.01.2020 у справі № 342/1258/19, виникла необхідність скасування запису про державну реєстрацію. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 . Після її смерті залишилось майно, а саме частина житлового будинку та земельна ділянка. Померла ОСОБА_5 залишила заповіт, згідно із яким, все належне їй майно заповіла онуку ОСОБА_1 , тобто позивачу. Для отримання спадщини позивач не зміг вчасно звернутися із заявою у нотаріальну контору, оскільки йому не було відомо про заповіт. Рішенням Городенківського районного суду від 14.07.2021 позивачу визначено додатковий термін для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . У визначений судом додатковий термін, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Як наслідок, позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 . Позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку, яка належала померлій ОСОБА_5 . Проте, згідно із постанови приватного нотаріуса, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок.

23.09.2022 представником позивача - адвокатом Візінським В.В. подано клопотання про збільшення позовних вимог, а саме просить суд: скасувати запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216), вчинений 11.03.2020 державним реєстратором Б`ялас Олександрою Богданівною; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 7/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Збільшені позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_5 , як члену колишнього колгоспного двору, належить 1/2 частка в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який відносився до колгоспного двору. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4 з яким на момент смерті була зареєстрована та проживала дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . На момент смерті чоловіка ОСОБА_4 , дружина ОСОБА_5 досягла 64 роки, тому вона успадковує майно померлого чоловіка як спадкоємець обов`язкової частки в порядку ст.1241 ЦК України - непрацездатна вдова. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_5 та сини спадкодавця ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . Таким чином, обов`язкова частка ОСОБА_5 у спадщині спадкодавця становить 1/12 (1/2 від 3), а загальна частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 становить 7/12 (1/2 та 1/12).

В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися. Від представника позивача адвоката Візінського В.В. до суду поступила заява про розгляд даної справи за відсутності позивача та його представника. Збільшені позовні вимоги підтримують, позовну заяву просять задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов та збільшені позовні вимоги не визнав. Представник відповідача - адвокат Жидецька С.Р. підтримала свого довірителя, однак під час розгляду справи попросила оголосити технічну перерву для надання можливості пояснити відповідачу, що є інший заповіт складений мамою відповідача на користь онука і кожен має право розпоряджатися своїм майном.

Після продовження судового засідання у зв`язку з тим що було оголошено технічну перерви, представник відповідача - адвокат Жидецька С.Р. зазначила, що вона роз`яснила відповідачу порядок успадкування, тому її довіритель ОСОБА_6 погоджується з позовом.

Також, відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердив, що він зрозумів зміст позовних вимог та згідний з ними.

Під час оголошення перерви на кілька хвили, відповідач, через канцелярію суду, подав заяву в якій просить завершувати розгляд справи у його відсутності та відсутності його представника. Позовні вимоги визнає.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про завершення розгляду справи за відсутності учасників справи та відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при завершенні розгляду справи не здійснюється.

Суд, вислухавши відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів № 10435 виданою 06.05.2022 ОКП "Коломийське МБТІ" доводиться, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації під реєстровим № 471 в АДРЕСА_1 зареєстровано право власності за ОСОБА_4 (гол. колг. двору) на підставі свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 12.01.1987 р., на підставі рішення цього ж виконкому № 142 від 10.07.1987р.

Станом на 15.04.1991 в господарстві по АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується довідкою № 23-156 виданою 02.06.2022 Торговицьким старостинським округом Городенківської міської ради.

Голова двору, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 у віці 60 років в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 16, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 11.02.2021 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст.1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст.1222 ЦК України. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст.1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із довідки № 23-157, виданої 02.06.2022 Торговицьким старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент смерті був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 та разом з ним проживала та була зареєстрована дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 виданого 19.11.1959 сільським ЗАГС с. Торговиця Городенківського району Станіславської області доводиться, що ОСОБА_4 , 1941 р.н., та ОСОБА_7 , 1939 р.н., зареєстрували шлюб 19 листопада 1959 року, актовий запис № 39.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 03.01.1987 виконкомом Торговицької сільської ради Городенківського району вбачається, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Батько позивача, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 та копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 24.08.1960 р. вбачається, що відповідач ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_11 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .

Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 25 червня 2020 року по справі № 342/543/20 (провадження №2-о/342/51/2020) встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , як сином та матір`ю. Рішення набрало законної сили 07.08.2020.

Із копії спадкової справи № 315/2019, яка надана суду Городенківською ДНК слідує, що 24 вересня 2019 року до Городенківської РДНК звернувся ОСОБА_3 (відповідач) із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 . 26 серпня 2020 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_6 . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57663124 від 24.09.2019 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця ОСОБА_4 , номер у Спадковому реєстрі 64787056, номер у нотаріуса 315/2019. За заповітом, який знаходиться у спадковій справі, від 12.02.2004 р., посвідченим секретарем Торговицької сільської ради і виконкому Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 , 1941 р.н., який проживає в АДРЕСА_1 на випадок своєї смерті усю спадщину, права, які належать йому на момент складення заповіту, а також ті права і обов`язки, які можуть належати йому у майбутньому заповів синові ОСОБА_3 , 1960 року народження, який проживає в АДРЕСА_2 , крім земельної частки /паю/ розміром 0,6189 га в урочищі "Теплиці", яку заповів синові ОСОБА_6 , 1964 року народження, який проживає в АДРЕСА_2 . Заповіт зареєстровано в книзі нотаріальних дій за № 4 . ОСОБА_6 подав 12.12.2021 до Городенківської ДНК заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 . Копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 02.12.2021 посвідчених державним нотаріусом Городенківської РДНК Капріян С.В., зареєстрованих в реєстрі за № 1836, №1837 доводиться, що ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , яка складається із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5500 га та 0,0689 га, що належали померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 009572 . Витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі №67597854 та № 67597866 від 02.12.2021 свідчать про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину спадкодавця ОСОБА_4 , спадкоємець ОСОБА_6 , номер у Спадковому реєстрі 64787056.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_12 у віці 78 років в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 18 від 19.05.2017, що доводиться копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 11.02.2021 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

На час смерті ОСОБА_5 була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_2 та разом з нею проживали та були зареєстровані: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , невістка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , онук ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , що підтверджується довідкою № 23-155 виданою 02.06.2022 Торговицьким старостинським округом Городенківської міської ради.

Із копії спадкової справи № 17/2019, яка надана суду приватним нотаріусом Коломийського РНО Яшан Р.Р. вбачається, що відповідач ОСОБА_3 05.02.2019 подав до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті мами ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_14 . Копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 54998949 видана 05.02.2019 приватним нотаріусом Яшан Р.Р. свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи, номеру у Спадковому реєстрі 63709391, номер у нотаріуса 17/2019, спадкодавець ОСОБА_5 . В матеріалах даної спадкової справи № 17/2019 є копію заповіту від 16.02.2004, який складений ОСОБА_5 на користь сина ОСОБА_6 та копія заповіту від 03.07.2008, який складений ОСОБА_5 на користь онука ОСОБА_1 .

За заповітом від 16.02.2004 посвідченого секретарем Торговицької сільської ради і виконкому Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого в книзі нотаріальних дій за № 5, ОСОБА_5 , 1939 р.н., яка проживає в АДРЕСА_2 на випадок своєї смерті усю спадщину, права, які їй належать на момент складання заповіту, а також ті права і обов`язки, які можуть їй належати у майбутньому, заповіла синові ОСОБА_3 .

За заповітом від 03.07.2008, посвідченим секретарем Торговицької сільської ради і виконкому Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_5 , 1939 р.н., уродженка с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, яка проживає в цьому ж селі по АДРЕСА_3 на випадок своєї смерті усю спадщину, права, які їй належать на момент складання заповіту, а також ті права і обов`язки, які можуть їй належати у майбутньому заповіла онуку ОСОБА_1 , 1985 року народження, що проживає в АДРЕСА_4 . Заповіт зареєстровано в журналі для реєстрації нотаріальних дій за № 218.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 07.09.2020, посвідчених приватним нотаріусом Городенківського РНО Яшан Р.Р., зареєстрованих в реєстрі за № 1328 та № 1329 доводиться, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_5 , яка складається з земельних ділянок, що належали померлій на підставі Державних актів на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 009573 та І-ІФ № 009573. Витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 61559606 та № 61559670 від 07.09.2020 свідчать про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтв про право на спадщину, номер у Спадковому реєстрі 63709391, номеру у нотаріуса 17/2019.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2020 року по справі № 342/1258/19 (провадження 2/342/105/2020) визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 .

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 31 січня 2022 року по справі № 342/1258/19 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Візінського Василя Васильовича задоволено. Рішення Городенківського районного суду від 13 січня 2020 року - скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_3 до Торговицької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди в порядку спадкування за заповітом відмовлено. Рішення набрало законної сили 31.01.2022.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивачка, як спадкоємець, який прийняв спадщину за заповітом ОСОБА_5 складного 03.07.2008, у складі якої є нерухоме майно, звертався до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно.

Однак, Постановою приватного нотаріуса Коломийського РНО Яшана Р.Р. № 136/02-31 від 28.06.2022 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надано оригіналу правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності померлої ОСОБА_5 на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 встановлено, що житловий будинок збудований в 1976 році, господарські будівлі та споруди збудовані в 1976, 1987 роках. Як вбачається із Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 40,3 кв.м), складеного ФОП ОСОБА_12 на підставі договору № 00998/С від 11.06.2022, вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 - становить 195 603 грн. З довідки № 23-154 виданої 02.06.2022 Торговицьким старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що житловий будинок по АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці площею 0,08 га.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Із матеріалів справи та вищенаведеного слідує, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відносився до колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 в даному колгоспному дворі проживали: голова двору ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5 . Таким чином, їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/2 частині. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися.

На час смерті голови двору ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ним проживала дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , якій на день смерті чоловіка виповнилось 65 років, тобто досягла пенсійного віку та відповідно до статті 75 СК України, статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вона вважається непрацездатною особою .

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, не залежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

В спадковій справі № 315/2019 щодо майна померлого ОСОБА_4 відсутня заява ОСОБА_5 про відмову від прийняття спадщини на обов`язкову частку у майні померлого чоловіка.

Отже, ОСОБА_5 є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину після його смерті та відповідно до ст.1241 ЦК України має обов`язкову частку у спадщині після смерті чоловіка.

Колегія суддів цивільного суду ВС у справі № 292/389/17 від 25.11.2020 визначила коло спадкоємців за законом першої черги, які враховуються для визначення розміру обов`язкової частки у спадщині. Частиною 1 ст. 1241 ЦК встановлено, що, зокрема, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки у спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги. До таких спадкоємців слід також відносити спадкоємців, які відмовилися від прийняття спадщини, не прийняли спадщину, усунені від права на спадкування або померли до відкриття спадщини, але в яких є спадкоємці за правом представлення.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_5 та сини спадкодавця ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

З наведеного слідує, що померлій ОСОБА_5 належить 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який відносився до колгоспного двору, членом якого померла була, а також належна їй обов`язкова частка у спадщині померлого чоловіка ОСОБА_4 - 1/12 ( 1/6 (1/2 від 3 (половина спадщини яка б належала трьом спадкоємцям) від 1/2 частини яка належала померлому колишньому члену колгоспного двору ОСОБА_4 ) частина даного господарства.

Отже, частка ОСОБА_5 у спадковому житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 становить 7/12 ( 1/2+1/12).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті бабки ОСОБА_5 , позивач прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, однак, у зв`язку з тим, що у спадковому житловому будинку, який відносився до колгоспного двору, не визначені частки, та у позивача, як спадкоємця за заповітом відсутній оригінал правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності померлої на вищевказаний житловий будинок, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на 7/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідач не заперечує відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення збільшених позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності на 7/12 частки вищевказаного господарства повному обсязі.

Що стосується скасування запису про державну реєстрацію, суд приходить до наступного.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 203889418 від 12.03.2020 право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі рішення Городенківського районного суду від 13.01.2020 у справі № 342/1258/19.

Згідно частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що, позовна вимога про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами Городенківського району Івано-Франківської області, вчинену на підставі рішення Городенківського районного суду від 13.01.2020 по справі № 342/528/19, яке Постановою Івано-Франківським апеляційним судом від 31.01.2022 скасовано підлягає задоволенню.

При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області .

На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 12,13,76-81, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Збільшені позовні вимоги задовольнити.

Скасувати запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216), вчинений 11.03.2020 державним реєстратором Б`ялас Олександрою Богданівною.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 7/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Місце проживання позивача: ОСОБА_1 - АДРЕСА_5 .

Місце проживання відповідача: ОСОБА_3 АДРЕСА_3 .

Суддя: Гайдич Р. М.