Провадження № 2/537/14/2023
Справа № 537/1329/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2023 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі головуючого судді Дядечко І.І., за участі секретаря судового засідання Стародубцевої Бавровської Д.О., представника позивача ОСОБА_1 адвоката Потреби С.М., представника відповідача Харківського національного університету внутрішніх справ Єрзікової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківського національного університету внутрішніх справ, за участі третьої особи Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ про відшкодування вартості невикористаного авіаційного палива та стягнення моральної шкоди,

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, відповідно до вимог якого просить суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з Харківського національного університету внутрішніх справ та Національного авіаційного університету на його користь 202 072 гривні 00 копійок в рахунок відшкодування вартості 6,968 тон авіаційного палива для двигунів Джет А-1, переданих ним Кременчуцькому льотному коледжу Національного авіаційного університету, для проходження льотної практики на гелікоптері МІ-2, 50 000 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди та понесені витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач з 01.09.2015 по 20.05.2019 навчався в Кременчуцькому льотному коледжі Національного авіаційного університету на денній формі навчання, за кошти державного бюджету, галузь знань - 0701 «Транспорт і транспортна інфраструктура», напрям підготовки - 6.070102 «Аеронавігація». В період навчання Кременчуцьким льотним коледжем Національного авіаційного університету було погоджено проходження ним льотної практики на гелікоптері МІ-2 в авіаційному загоні КЛК НАУ. Водночас, для проведення льотної практики необхідно було придбати та передати в розпорядження КЛК НАУ певну кількість авіаційного палива для двигунів Джет А-1. Оскільки він не мав самостійного заробітку (доходу), грошові кошти на придбання зазначеного палива надавали його батьки. Так, за рахунок грошових коштів батьків, ним за договором №49/18-Н купівлі-продажу від 08.06.2018, для забезпечення проходження льотної практики, придбано авіаційне паливо для двигунів Джет А-1 в кількості 10 тон на загальну суму 300 000 гривень 00 копійок, а саме: 11 червня 2018 року - 1 тонну на суму 29 000 гривень 00 копійок (копія рахунку на оплату №84 від 08.06.2018, копія квитанції про оплату №11Р1155 від 11.06.2018 та копія видаткової накладної №68 від 11.06.2018); 26 червня 2018 року - 4 тонни на суму 116 000 гривень 00 копійок (копія рахунку на оплату №92 від 22.06.2018, копія квитанції про оплату №1Р2623 від 26.06.2018 та копія видаткової накладної №74 від 26.06.2018; 01 березня 2019 року - 5 тонн на суму 155 000 гривень 00 копійок (копія рахунку на оплату №17 від 01.03.2019, копія квитанції про оплату №20 від 01.03.2019, копія квитанції про оплату №21 від 01.03.2019, копія видаткової накладної №16 від 04.03.2019. Вищевказане паливо було передано ним в розпорядження КЛК НАУ в повному обсязі, що підтверджується доданими копіями заяв від 13.06.2018, від 03.07.2018 та від 27.03.2019. Проходження льотної підготовки він розпочав з 05 липня 2018 року, однак 04 січня 2019 року подальше її виконання було призупинено КЛК НАУ з невідомих йому причин. Надалі, льотна підготовка не проводилась у зв`язку з припиненням діяльності КЛК НАУ, як відокремленого структурного підрозділу в структурі Національного авіаційного університету шляхом приєднання його до Харківського національного університету внутрішніх справ. Таким чином, не пройшовши в повному обсязі попередньо узгоджену практичну льотну підготовку 20 травня 2019 року він отримав диплом бакалавра серії НОМЕР_1 . 30 травня 2019 року КЛК НАУ йому була надана довідка №14-30/1450, відповідно до якої за період льотної практики в авіаційному загоні коледжу з 05.07.2018 по 04.01.2019 він має наліт на гелікоптері МІ-2 - 14 год. 06 хв. Зазначає, що згідно положень експлуатаційної документації «Руководство по летной эксплуатации вертолета Ми-2» витрати палива гелікоптера МІ-2 в учбово-тренувальних польотах становлять 215 кг/годину. Тобто, на 14 год. 06 хв. польотів гелікоптера МІ-2 витрачено 3,032 тони палива. З огляду на зазначене та той факт, що ним в розпорядження КЛК НАУ передано авіаційне паливо в кількості 10 тон, невикористаним залишилось паливо в кількості 6,968 тон на загальну суму 202 072 гривні 00 копійок. Таким чином, зважаючи на вказане, враховуючи норми ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про освіту» вважає, що між ним, як споживачем освітніх послуг та КЛК НАУ, як виконавцем, склались договірні відносини з надання освітніх послуг щодо проведення його льотної підготовки на гелікоптері Мі-2 в авіаційному загоні КЛК НАУ. Він зі своєї сторони, виконав свій обов`язок за договором та передав в розпорядження КЛК НАУ авіаційне паливо, натомість КЛК НАУ порушив попередньо узгоджені умови надання зазначеної освітньої послуги. Окремо вказує, що після призупинення проведення льотної підготовки, а саме з 04.01.2019 на його адресу не надходило жодних письмових та/або усних пропозицій щодо продовження проходження льотної практики або повернення переданого, але невикористаного в процесі його навчання авіаційного палива. У зв`язку з вищезазначеним, з метою вирішення питання про повернення частини невикористаного авіаційного палива в кількості 6,968 тон на загальну суму 202 072 гривні 00 копійок, він звернувся за професійною правничою допомогою до адвоката Потреби С.М. 01 жовтня 2020 року адвокат направив до Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ адвокатський запит в якому прохав надати відповідь, серед іншого, на таке питання: «чи є Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ (, адреса: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Перемоги, буд.17/6) правонаступником Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету (, адреса: 39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Перемоги, буд.17/6) ?». Листом від 09.10.2020 №6/272 повідомлено, що Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ, як філія Харківського університету внутрішніх справ функціонує з 01.06.2019 та не є правонаступником Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету. 20 жовтня 2020 року аналогічний адвокатський запит направлено на адресу Харківського національного університету внутрішніх справ. Однак, на даний адвокатський запит відповіді не надійшло. У зв`язку з цим, 18 січня 2021 року адвокатом направлено адвокатський запит на адресу Національного авіаційного університету. Відповідю на вказаний запит від 27.01.2021 №06.03/0178 Національний авіаційний університет повідомив, що за зобов`язаннями, що випливають із діяльності Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, відповідає Харківський національний університет внутрішніх справ (). Окрім цього, до листа додано копію наказу Національного авіаційного університету від 29.05.2019 №234/од «Про припинення діяльності Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету в структурі НАУ». Згідно пункту першого вищезазначеного наказу Національного авіаційного університету який, в свою чергу, виданий на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України №186-р від 13.03.2019 «Про передачу цілісного майнового комплексу Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету до сфери управління Міністерства внутрішніх справ» діяльність Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету як відокремленого структурного підрозділу в структурі Національного авіаційного університету припинено шляхом приєднання його до Харківського національного університету внутрішніх справ. Пунктом другим даного наказу визначено, що Харківський національний університет внутрішніх справ є правонаступником Національного авіаційного університету в частині майнових і немайнових прав та обов`язків Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, у тому числі надання освітніх послуг. З огляду на вищенаведене, він письмово звернувся з вимогою про повернення палива або компенсацію його вартості як до Харківського національного університету внутрішніх справ так і до Національного авіаційного університету. 31 березня 2021 року від Харківського національного університету внутрішніх справ на його адресу надійшов лист «Про надання відповіді» №1/7-935 від 17.03.2021, яким фактично відмовлено у задоволенні його вимоги. При цьому, в зазначеному листі звернуто увагу на те, що паливо передавалась ним, як благодійна допомога, а тому поверненню не підлягає. З огляду на це позивач вказує, що при передачі авіаційного палива в розпорядження КЛК НАУ ним, у заявах від 13.06.2018, від 03.07.2018 та від 27.03.2019, саме на вимогу КЛК НАУ було вказано, що пальне передається в якості благодійної допомоги. Однак, відповідно до Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», благодійна допомога надається саме для сприяння законним інтересам бенефіціарів (набувачів благодійної допомоги). При цьому, він передав паливо не для використання іншими особами (бенефіціарами), а для задоволення своїх особистих потреб. Таким чином, з огляду на зазначене, вважає, що передача ним авіаційного палива за своєю правовою суттю є матеріально-технічним забезпеченням КЛК НАУ в частині проведення його льотної підготовки та не відноситься і не може бути віднесено до категорії «благодійна допомога». Також зазначає, що станом на дату звернення до суду з цим позовом, від Національного авіаційного університету на його адресу не надійшло жодної відповіді на зазначені вимоги. Оскільки заходи досудового врегулювання спірних правовідносин не дали жодного результату він, як споживач освітніх послуг, змушений звернутися до суду з метою захисту своїх прав та інтересів. З огляду на зазначене вважає, що діями відповідачів, йому завдано також моральної шкоди. Остання полягає у душевних та моральних стражданнях, зокрема в пережитих почуттях несправедливості та пригніченості, постійному перебуванні у стані безнадії та відчаю. Також, відсутність практичних навичок пілотування, які б він набув за результатами обумовленого проходження льотної підготовки призвели до позбавлення можливостей досягти певних життєвих перспектив, зокрема бажаного працевлаштування та кар`єрного росту. Вказаний стан триває з ним тривалий час - понад 2 роки (з моменту припинення льотної практики в січні 2019 року). Вважає, що розмір моральної шкоди, завданої порушенням його прав, становить 50 000 гривень 00 копійок, що є цілком розумним та справедливим.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.04.2021 провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

06.05.2021 представником відповідача Харківського національного університету внутрішніх справ надано відзив на позов, згідно якого останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з огляду на таке. Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що навчався в Кременчуцькому льотному коледжі Національного авіаційного університету в період з 01.09.2015 по 20.05.2019 на денній формі навчання, та відповідно для проходження льотної практики позивачем було придбано та передано на підставі заяв позивача в якості благодійної допомоги в розпорядження Кременчуцького льотного коледжу НАУ авіаційне паливо для двигунів Джет А-1 в кількості 10 тон на загальну суму 300 000 гривень 00 копійок, що підтверджується заявами від 13.06.2018, 03.07.2018, 27.03.2019, договором купівлі-продажу пального, квитанціями та платіжними дорученнями на оплату. Як вбачається з зазначеного, період правовідносин позивача з вересня 2015 року по травень 2019 року склався саме з Кременчуцьким льотними коледжем Національного авіаційного університету, ствердження позивача, щодо будь-яких відносин і обставин, які б могли підтверджувати факт надання спірного авіаційного палива Харківському національному університету внутрішніх справ відсутні. Більш того, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України №186-р від 13.03.2019 «Про передачу цілісного майнового комплексу Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету до сфери управління Міністерства внутрішніх справ» цілісний майновий комплекс Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету передано із сфери управління Міністерства освіти і науки України до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України з приєднанням його до Харківського національного університету внутрішніх справ, як відокремленого структурного підрозділу. На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.03.2019 №186-р рішенням вченої ради ХНУВС від 28.05.2019 №7/4 створено Кременчуцький льотний коледж, як відокремлений підрозділ (філію Харківського національного університету внутрішніх справ). 30.05.2019 філія Харківського національного університету внутрішніх справ - Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ - зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 43041752. Відповідно до Положення про Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ затвердженого наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 27.12.2019 №878 коледж є філією Харківського національного університету внутрішніх справ, має статус бюджетної установи та надає освітні послуги та забезпечує якість вищої освіти здобувачам освітніх ступенів відповідно до певних стандартів вищої освіти, освітньо-професійних програм, програм навчальних дисциплін та системи внутрішнього забезпечення якості освітньої діяльності та якості вищої освіти. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.03.2019 №186-р державне майно (цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: м. Кременчук, вул. Перемоги, 17/6), було передано від однієї юридичної особи державної форми власності-Національного авіаційного університету до іншої юридичної особи державної форми власності-Харківського національного університету внутрішніх справ. Тобто, передано майно юридичної особи, а не саму юридичну особу. Передача зазначеного майнового комплексу відбувалася відповідно до вимог Положення про порядок передачі об`єктів права державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 №1482, пп. «а» п.2 якого передбачено, що об`єкти передачі є єдині (цілісні) майнові комплекси підприємств, установ, організацій, їх структурних підрозділів. Однак, Харківський національний університет внутрішніх справ не є і ніколи не був правонаступником Національного авіаційного університету. Правонаступництво має місце лише тоді, коли юридичну особу ліквідовано. В даному випадку, Національний авіаційний університет (код ЄДРПОУ - 01123330) не ліквідовано, жодних записів до Єдиного державного реєстру щодо його ліквідації та правонаступників не внесено. Передача зазначеного майнового комплексу відбувалася відповідно до вимог вже зазначеного Положення про порядок передачі об`єктів права державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 1998 року №1482. Зокрема пунктом 2 вказаного положення передбачено, що об`єктами передачі згідно з цим Положенням є: а) єдині (цілісні) майнові комплекси підприємств, установ, організацій, їх структурних підрозділів (далі - підприємства). Структурний підрозділ підприємства (у тому числі структурний підрозділ, що переданий в оренду у складі єдиного (цілісного) майнового комплексу державного підприємства, організації) може бути об`єктом передачі після виділення його в установленому порядку в цілісний майновий комплекс на підставі розподільного балансу. Структурний підрозділ Національного авіаційного університету-Кременчуцький льотний коледж під час передачі не виділявся в цілісний майновий комплекс на підставі розподільного балансу. Ані передавального акту (у разі злиття, приєднання або перетворення), ані розподільчого балансу (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво під час передачі, як того вимагає ч. 2 ст. 107 ЦК України та вищевказане положення не складалося та не підписувалося. На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 13 березня 2019 року №186-р «Про передачу цілісного майнового комплексу Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету до сфери управління Міністерства внутрішніх справ» та наказу Міністерства внутрішніх справ від 14 травня 2019 року №376 «Про виконання розпорядження Кабінету Міністрів України» був 30.05.2019 №423 Наказом Міністерства внутрішніх справ був затверджений акт приймання -передачі. Відповідно до Додатку № 10 до акта приймання - передачі цілісного майнового комплексу КЛК НАУ пункт 6. Кредиторська заборгованість Кременчуцького льотного коледжу НАУ станом на 01.05.2019 включає в себе: головне управління ДФС - 12311,41 грн, - дата виникнення квітень 2019 року; державним бюджет України - 5913,53 грн, - дата виникнення січень 2019 - квітень 2019 року; Національний авіаційний університет розрахунок по ПДВ - 89436,00 грн, - дата виникнення квітень 2019 року; Національний авіаційний університет розрахунок корегування ПДВ - 20327,80 грн, - дата виникнення квітень 2019 року; фонд соціального страхування розрахунку по зарплаті (лікарняні) - 96971,30 грн, - квітень 2019 року; ПП ОСОБА_2 - 1265,14 грн,- квітень 2019 року; ФО-П ОСОБА_3 - 5 103,12 грн, - квітень 2019 року; оплата за харчування абітурієнтів - 668,19 грн, - квітень 2019 року. Як вбачається з вище зазначеного, борг Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету перед ОСОБА_1 на загальну суму 202 072 грн 00 коп. за авіаційне паливо ДЖЕТ А-1 у розмірі 6,968 тон надане позивачем, як цільова благодійна допомога для проходження своєї льотної практики - не передавався. Зауважує на оспорюваний предмет спору, який описує позивач, оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. В даному випадку між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем Харківським національним університетом внутрішніх справ жодних правовідносин не виникало. Виходячи з позовної заяви вважають, що позивач хоче заплутати суд, та відповідно сам собі суперечить оскільки спочатку стверджує, що передав Кременчуцькому льотному коледжу Національного авіаційного університету авіаційне паливо, як цільову благодійну допомогу, для задоволення особистих потреб, що підтверджується відповідними заявами, а потім робить не зрозумілий висновок:« ОСОБА_1 передано авіаційне паливо за своєю правовою суттю є матеріальне-технічним забезпеченням Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету в частині проведення моєї льотної підготовки та не відноситься і не може бути віднесено до категорії «благодійна допомога». Зауважує, що законом України від 05.07.2012 «Про благодійну діяльність та благодійні організації» та іншими нормативно-правовими актами не передбачено можливість повернення благодійної пожертви (благодійної допомоги) та, відповідно, не визначено механізм повернення бюджетною установою такої допомоги благодійнику. Відшкодування моральної шкоди позивачу Харківським національним університетом внутрішніх справ у розмірі 50 000 гривень 00 коп. є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач не вказав конкретних обставин зокрема зміну стану здоров`я, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Окрім того враховуючи відсутність порушень прав позивача з боку відповідача Харківського національного університету внутрішніх справ, також відсутні підстави для застосування наслідків ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Позивач зазначає, що на момент подання цієї позовної заяви розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 10 350 грн. Вважає, що даний розмір завищеним, та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано документальні підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат.

14.05.2021 представником позивача подано додаткові письмові пояснення, згідно яких останній вказав, що відповідно до довідки КЛК ХНУВС від 05.10.2020 №2/238, на підставі наказу №49/к від 11.08.2015 ОСОБА_1 зараховано на навчання до КЛК НАУ на денну форму навчання за кошти державного бюджету галузь знань - 0701 «Транспорт і транспортна інфраструктура», напрям підготовки - 6.070102 «Аеронавігація». Після завершення навчання за відповідною освітньою програмою ОСОБА_1 отримав диплом бакалавра серії В19 №019335 від 20.05.2019. Однак, вказаний документ про освіту не є документом, що засвідчує право особи на керування повітряним судном (гелікоптером/літаком), зокрема не відповідає п.4.1., 4.5 Правил видачі свідоцтв авіаційному персоналу в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 07.12.1998 №486. Оскільки ОСОБА_1 мав намір стати професійним пілотом гелікоптера, він вирішив скористатись освітньою послугою з проведення льотної підготовки на отримання відповідного свідоцтва, яка надавалась КЛК НАУ, як державним навчальним закладом. Проведення льотної підготовки з метою одержання кандидатом відповідного виду свідоцтва входило до складу освітніх послуг, які надавались КЛК НАУ як суб`єктом освітньої діяльності. Аналізуючи ЗУ «Про захист прав споживачів», ЦК України, вважає, що в період навчання, між ОСОБА_1 як споживачем освітніх послуг та КЛК НАУ як надавачем таких послуг, склались договірні відносини щодо надання-отримання освітніх послуг, зокрема, з проведення льотної підготовки позивача. Відповідно до вказаних договірних відносин (Договору), КЛК НАУ зобов`язувався надати освітні послуги щодо проведення льотної підготовки ОСОБА_1 на гелікоптері Мі-2 в авіаційному загоні КЛК НАУ, а позивач, зі свого боку, зобов`язувався здійснити забезпечення власної льотної практики паливно-мастильними матеріалами (паливом). У зв`язку з цим, ОСОБА_1 передав в розпорядження КЛК НАУ авіаційне паливо Джет А-1, що підтверджується копіями заяв від 13.06.2018, від 03.07.2018 та від 27.03.2019. При цьому, у зазначених заявах беззастережно вказано, що паливо передається «для проходження моєї ( ОСОБА_1 ) льотної практики на вертольоті Мі-2». Окрім цього, на вказаних заявах міститься напис «Гл.бух.Дозволяю» та підпис уповноваженої особи КЛК НАУ, що свідчить про прийняття КЛК НАУ, в своє розпорядження, переданого позивачем палива. Як уже було зазначено в позовній заяві, з 05 липня 2018 року КЛК НАУ розпочав проведення льотної підготовки, однак 04 січня 2019 року подальше її виконання було зупинено КЛК НАУ з невідомих та незалежних від ОСОБА_1 причин. Тобто, КЛК НАУ розпочав виконання договірного зобов`язання в частині проведення льотної підготовки, однак за період здійснення своєї діяльності до реорганізації (з 04.01.2019 р. по 29.05.2019 р.) повністю його не виконав. При цьому, Харківський національний університет внутрішніх справ, як правонаступник Національного авіаційного університету також не здійснив проведення льотної підготовки позивача. Вказані вище конклюдентні дії щодо передачі палива та початку проведення льотної підготовки, які в свою чергу, були попередньо узгоджені між позивачем та КЛК НАУ, є підтвердженням виникнення договірних відносин щодо надання освітніх послуг з проведення льотної підготовки ОСОБА_1 . При цьому, ненадання в повному обсязі освітньої послуги є порушенням договірних зобов`язань зі сторони КЛК НАУ та КЛК ХНУВС, що, в свою чергу, призвело до порушення прав позивача, як споживача вказаних послуг. З огляду на вищевикладене вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також 14.05.2021 представником позивача подано до суду відповідь на відзив відповідача Харківського національного університету внутрішніх справ. Щодо виникнення правовідносин між позивачем та Національним авіаційним університетом в особі Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету між позивачем та Харківським національним університетом внутрішніх справ в особі Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ вказав, що з вересня 2015 року між позивачем та Кременчуцьким льотним коледжем Національного авіаційного університету виникли правовідносини щодо надання освітніх послуг, а саме навчання позивача за кошти державного бюджету, за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр», галузь знань - 0701 «Транспорт і транспортна інфраструктура», напрям підготовки - 6.070102 «Аеронавігація» на денній формі навчання. Вказані правовідносини припинились внаслідок завершення позивачем навчання за відповідною освітньою програмою та отримання, за результатами такого навчання, диплома бакалавра серії В19 №019335 від 20.05.2019. Окрім цього, з червня 2018 року між позивачем та КЛК НАУ також виникли договірні правовідносини щодо надання освітніх послуг з проведення льотної підготовки позивача на гелікоптері Мі-2 в авіаційному загоні КЛК НАУ. Однак, наказом Національного авіаційного університету «Про припинення діяльності Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету в структурі НАУ» від 29.05.2019 №234/од діяльність КЛК НАУ, як відокремленого структурного підрозділу в структурі Національного авіаційного університету припинено шляхом приєднання його до Харківського національного університету внутрішніх справ. Пунктом другим вищезазначеного наказу встановлено, що Харківський національний університет внутрішніх справ є правонаступником Національного авіаційного університету в частині майнових і немайнових прав та обов`язків Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, у тому числі надання освітніх послуг. З вказаного вбачається, що у договірних правовідносинах щодо надання освітніх послуг з проведення льотної підготовки позивача відбулась зміна суб`єкта правовідносин (з НАУ в особі КЛК НАУ на ХНУВС в особі КЛК ХНУВС). При цьому, договірні зобов`язання були порушені, як з боку НАУ в особі КЛК НАУ (первісної сторони правовідносин), а саме в період з 04.01.2019 по 29.05.2019, так і з боку ХНУВС в особі КЛК ХНУВС (нової сторони правовідносин) з 30.05.2019 по теперішній час. Посилання відповідача Харківського національного університету внутрішніх справ у відзиві на те, що він не є правонаступником Національного авіаційного університету, оскільки за актом приймання-передачі цілісного майнового комплексу КЛК НАУ, борг КЛК НАУ перед ОСОБА_1 на загальну суму 202 072 грн 00 копійок не передавався, жодним чином не спростовують обов`язок відповідача - Харківський національний університет внутрішніх справ, як правонаступника Національного авіаційного університету щодо надання позивачу освітніх послуг. Акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу КЛК НАУ був підписаний між відповідачем - Харківський національний університет внутрішніх справ та Національним авіаційним університетом, а тому позивач не мав можливості вплинути на його зміст. Вважає, що твердження відповідача - Харківський національний університет внутрішніх справ стосовно того, що між ним та позивачем не виникало жодних правовідносин є такими, що не відповідають дійсності та жодним чином не спростовують доводів, викладених у позовній заяві. Щодо твердження відповідача - Харківський національний університет внутрішніх справ стосовно віднесення передачі авіаційного палива до категорії «благодійна допомога», то Національним авіаційним університетом жодним чином не заперечується факт передачі в їх розпорядження авіаційного палива саме для задоволення особистих потреб позивача для проходження ним (позивачем) льотної підготовки. При цьому, в позовній заяві наведено обґрунтування стосовно правової оцінки факту передачі авіаційного палива відповідачу - Харківський національний університет внутрішніх та неможливості віднесення такої передачі палива до категорії «благодійна допомога». У зв`язку з цим, дублювання змісту позовної заяви у відповіді на відзив вважає недоцільним. Щодо питання відшкодування моральної шкоди, то з огляду на той факт, що саме на відповідачів покладено обов`язок доказування відсутності їх вини у завданні позивачу моральної шкоди, вважає, що твердження відповідача - Харківський національний університет внутрішніх стосовно того, що відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень 00 копійок є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню через відсутність доказів завдання моральної шкоди, є необґрунтованим. Щодо тверджень відповідача - Харківський національний університет внутрішніх стосовно відсутності документального підтвердження витрат на правову допомогу зазначає, що позивачем у позовній заяві заявлено про те, що докази, які підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу, які він поніс у зв`язку із розглядом справи та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, позивач надасть суду в строк, передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а саме протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.05.2021 відкладено підготовче судове засідання з метою належного повідомлення відповідача - Національний авіаційний університет та третьої особи.

25.05.2021 представником відповідача Харківського національного університету внутрішніх справ надано заперечення на відповідь на відзив. Щодо правонаступництва в частині правовідносин між позивачем та відповідачем Харківським національним університетом внутрішніх справ відповідно до вимог законодавства, вказав що позивач в відповіді на відзив описує правовідносини, які виникли між ОСОБА_1 та Національним університетом внутрішніх справ в собі Кременчуцького льотного коледжу Національного починаючи з вересня 2015 року по травень 2019 року. Освітню послугу надавав саме Кременчуцький льотний коледж Національний авіаційний університет, зазначене встановлено та ніким не оскаржується. Позивачем не надано жодних документів, які б могли підтверджувати факт надання спірного авіаційного палива саме Харківському національному університету внутрішніх справ. Таким чином, у разі задоволення вказаної позовної заяви правовідносини однієї юридичної особи - Національного авіаційного університету, , перейде до іншої юридичної особи - Харківського національного університету внутрішніх справ, , що призведе до порушень норм матеріального права та процесуального права. Повторно зауважує, що відповідно акта приймання-передачі цілісного майнового комплексу Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від №423 та Додатку №10 до акта приймання - передачі цілісного майнового комплексу КЛК НАУ позивачем ОСОБА_1 , як цільова благодійна допомога для проходження льотної практики на загальну суму 202 072 грн 00 коп. за авіаційне паливо ДЖЕТ А-1 у розмірі 6,968 тон надане позивачем - відповідачу Харківському національному Університету внутрішніх справ не передавалося. Щодо правомірності відшкодування моральної шкоди позивачу Харківським національним університетом внутрішніх справ зазначив таке. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №761/26293/16-ц (провадження № 14-64 цс 19) вказано: «Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов`язання (ст. 611 ЦК України) може здійснюватися виключно у випадках, що прямо передбачені законом, а також якщо умови про відшкодування передбачені укладеним договором. Відповідно до положень ст. 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом».З зазначеного вбачається відсутність порушень прав позивача з боку відповідача Харківського національного університету внутрішніх справ, тому вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача Харківського національного університету внутрішніх справ на його користь моральної шкоди, що оцінена позивачем в розмірі 50 000 грн.

26.05.2021 представником Національного авіаційного університету надано відзив на позов, згідно якого останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з огляду на таке. Позивач, вимагаючи задоволення своїх позовних вимог, посилається на положення ст. 55 Конституції України, статей 1,4,5,10,22 Закону України «Про захист прав споживачів» ст. 11,16,23,541 ЦК України, п. 18 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про освіту». Проте аналіз правових норм, на яких побудовано вимоги позивача у даній справі, не містять жодної норми, що є підставою для задоволення заявлених позивачем вимог. На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 13 березня 2019 року №186-р «Про передачу цілісного майнового комплексу Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету до сфери управління Міністерства внутрішніх справ» та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 14 травня 2019 року №376 «Про виконання розпорядження Кабінету Міністрів України» цілісний майновий комплекс Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, розміщений за адресою: 39605, Полтавська область, місто Кременчук. Автозаводський район, вулиця Перемоги, будинок 17/6. який належав Міністерству освіти і науки України, разом з дебіторською та кредиторською заборгованостями було передано із сфери управління Міністерства освіти і науки України до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України з приєднанням його до Харківського національного університету внутрішніх справ як відокремлений структурний підрозділ та надалі іменовано Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ. Акт приймання - передачі цілісного майнового комплексу КЛК НАУ, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.05.2019 №423. У подальшому Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ зареєстровано, як філію Харківського національного університету внутрішніх справ та присвоєно код 43041752. З огляду на викладене, все майно, що перебувало на балансі Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету (у тому числі пальне, про яке йде мова у позові), було передано до Харківського національного університету внутрішніх справ. Зважаючи на викладене Національний авіаційний університет вже не має відношення до завершення практичної підготовки позивача, майно, про яке йде мова в позові, на балансі Університету не перебуває. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Отже, істотною умовою для оголошення вимоги про стягнення моральної шкоди є наявність порушення прав позивача. Натомість права позивача, як благодійника порушено не було, що зокрема, підтверджується відсутністю посилання позивача у прохальній частині позову на норми Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації». З огляду на наведене, позовні вимоги позивача в даній частині також є необґрунтованими. Національний авіаційний університет повністю погоджується з позицією Харківського національного університету внутрішніх справ в частині непогодження з попередньо визначеною вартістю правничої допомоги. Додатково зазначаємо, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансовою стану обох сторін. Крім того, належними доказами, які підтверджують та обґрунтовують реальний розмір витрат на правничу допомогу, є докази, які доводять відображення адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи, у Книзі обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року №481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 року за №1686/24218.

31.05.2021 до суду надійшов від представника Національного авіаційного університету відзив на позов аналогічний відзиву поданому до суду 26.05.2021.

02.06.2021 представником позивача подано до суду відповідь на відзив Національного авіаційного університету. Вказує на те, що у відзиві на позовну заяву представник Національного авіаційного університету провів аналіз положень нормативно-правових актів, якими керувався позивач при обґрунтуванні своїх вимог та дійшов висновку про те, що зазначені норми законодавства не є самостійною підставою для задоволення заявлених позивачем вимог. У зв`язку з цим представник позивача зазначає, що підставою позову є обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які обґрунтовують вимогу позивача та в сукупності дають право особі звернутися до суду. Наведені в позовній заяві фактичні обставини свідчать про порушення Національним авіаційним університетом прав позивача як споживача освітніх послуг. При цьому, позовна заява містить, на його думку, належне нормативно-правове обґрунтування заявлених позовних вимог. Також зауважує, що проведений представником Національного авіаційного університету вибірковий аналіз правових норм жодним чином не спростовує доводів, викладених у позовній заяві. Представник Національного авіаційного університету стверджує, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованою, оскільки права позивача як благодійника порушено не було. З огляду на це вказує таке. Як зазначено в позовній заяві, між позивачем та Національним авіаційним університетом склались відносини у сфері надання освітніх послуг, а саме проведення льотної підготовки позивача. З огляду на визначення термінів «послуга», «продукція» та «споживач», які містяться в Законі України «Про захист прав споживачів», відносини між позивачем та Національним авіаційним університетом щодо проведення льотної підготовки позивача підпадають під дію вказаного Закону. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції). При цьому, відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», продукцією є будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Пунктом 15 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону передбачено, що недоліком є будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). З огляду на вищевказане вважає, що позивачу, як споживачу освітніх послуг, діями Національного авіаційного університету завдано, серед іншого, моральної шкоди, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Також зазначає, що позивачем в позовній заяві наведено обґрунтування стосовно правової оцінки факту передачі авіаційного палива Національному авіаційному університету та неможливості віднесення такої передачі палива до категорії «благодійна допомога». У відзиві на позовну заяву представник Національного авіаційного університету зазначає, що не погоджується з розміром витрат на правничу допомогу та звертає увагу на недоведеність таких витрат позивачем. У спростування наведених доводів представник позивача зазначає, що позивач при зверненні до суду дотримався вимог, передбачених ч. 1 ст. 134, ч. 3 ст. 137, ч. 3 ст. 175 ЦПК України та у позовній заяві надав попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в якому міститься: детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом; кількість витрачених годин; вартість послуг. Окрім цього, позивач дотримався вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України та заявив у позовній заяві про те, що докази, які підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Водночас, ЦПК України не містить положень, відповідно до яких позивач зобов`язаний доводити обґрунтованість та розумність розміру витрат на правничу допомогу. Зважаючи на вищевикладене, вважає доводи представника Національного авіаційного університету щодо необґрунтованості розміру витрат на правничу допомогу безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу. Окрім цього, наведений представника Національного авіаційного університету висновок стосовно того, що «належними доказами, які підтверджують та обґрунтовують реальний розмір витрат на правничу допомогу є докази, які доводять відображення адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності як самозайнятої особи у Книзі обліку доходів та витрат» вважає лише суб`єктивною думкою представника Національного авіаційного університету, оскільки ЦПК України не містить визначеного переліку доказів, які вважаються належними при обґрунтуванні розміру витрат на правничу допомогу. При цьому, ч. 3 ст. 77 ЦПК України передбачено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Також зазначає, що згідно ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

05.07.2021 представником Національного авіаційного університету надано заперечення на відповідь на відзив, де вказано, що наведені аргументи позивача не спростовують доводів наведених у відзиві на позовну заяву, адже аналіз правових норм, на яких побудовано вимоги позивача у даній справі, не містять жодної норми, що є підставою для задоволення заявлених ним вимог. Так, позивач стверджує, що Національний авіаційного університет та Харківського національного університету внутрішніх справсвоїми протиправними діями завдали йому моральної шкоди. Натомість права позивача, як благодійника порушено не було, що зокрема, підтверджується відсутністю посилання позивача у прохальній частині позову на норми Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації». Також відповідно положень ст. 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом» З огляду на інформацію, яка була викладена у відзиві, повторно зауважує, що все майно, яке перебувало на балансі Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету (у тому числі пальне, про яке йде мова у позові), було передано до Харківського національного університету внутрішніх справ. Національний авіаційний університет вже не має відношення до завершення практичної підготовки позивача, майно, про яке йде мова в позові, на балансі Університету не перебуває (згідно Акту приймання-передачі цілісного майнового комплексу КЛК НАУ, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.05.2019 №423). Отже відповідь позивача на відзив в даній частині також є необґрунтованою. У відповіді на відзив позивач стверджує, що вимога наявності належних доказів, які підтверджують та обґрунтовують реальний розмір витрат на правничу допомогу, є лише суб`єктивною думкою представника Національного юридичного університету. В той час як Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правову допомогу: «... На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат пов`язаних із наданням правової допомоги, оформленні у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтвердженні та доведені. Відсутність документального підтвердження виплат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволені і вимог про відшкодування витрат» Позовна заява не містить документів які б свідчили про оплату гонорару та інших витрат, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

04.08.2021 представником третьої особи - Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ надано пояснення щодо позовної заяви, відповідно до якої вказано, що Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ заперечує проти задоволення позову. Вважає, що позивач в своїй позовній заяві безпідставно керується нормами Закону України «Про захист прав споживачів» з огляду на таке. Позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Однак позивач в позовній заяві спочатку сам зазначає «що передав в розпорядження Кременчуцькому льотному коледжу Національного авіаційного університету за вимогою останнього, авіаційне паливо як благодійну допомогу, для задоволення особистих потреб» трактує та посилається на норми Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», і згодом робить висновок «передача авіаційного палива за своєю правовою суттю є матеріально-технічним забезпеченням КЛК НАУ в частині проведення моєї льотної підготовки та не відноситься і не може бути віднесено до категорії «благодійна допомога», чим заплутує суд. Як стверджує позивач, борг Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету перед ОСОБА_1 на загальну суму 202 072 грн 00 коп. за авіаційне паливо ДЖЕТ А-1 у розмірі 6,968 тон надане позивачем, як цільова благодійна допомога. Зауважує, що законом України від 05.07.2012 «Про благодійну діяльність та благодійні організації» та іншими нормативно-правовими актами не передбачено можливість повернення благодійної пожертви (благодійної допомоги) та, відповідно, не визначено механізм повернення бюджетною установою такої допомоги благодійнику. Як вбачається з зазначеного, позовні вимоги позивача не обґрунтовані та відповідно задоволенню не підлягають. Також вказує на те, що авіаційне паливо позивача не входило до кредиторської заборгованості Кременчуцького льотного коледжу НАУ. Стосовно відшкодування моральної шкоди позивачу, то вважає, що вказані позовні вимоги є безпідставним та таким, що не підлягають задоволенню оскільки не обґрунтовані. Також вважає, що не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки є завищеними та позивачем не надано документального підтвердження витрат на правову допомогу саме в такому розмірі, а також розрахунку таких витрат.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

09.02.2022 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, розгляд справи відкладено.

15.04.2022 представником відповідача Харківського національного університету внутрішніх справ подано додаткові письмові пояснення, згідно яких останній вказав, що позивач стверджує, що діями Харківського національного університету внутрішніх справ було завдано моральної шкоди, а саме відсутність практичних навичок пілотування позивача, які призвели до бажаних перспектив працевлаштування та кар`єрного росту, яку він оцінює у розмірі 50 000 гривень. Твердження позивача є помилковим та таким, що не підлягає задоволенню з такихпідстав. ОСОБА_1 закінчив у 2019 році Кременчуцький льотний коледж національного авіаційного університету за напрямом підготовки Аеронавігація, кваліфікація пілот (другий пілот). В позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначає, що для забезпечення проходження льотної практики його батьками було придбано авіаційне паливо для двигунів Джет А-1 в кількості 10 тон, на загальну суму 300 000 гривень 00 копійок. 30 травня 2019 року КЛК НАУ йому була надана довідка №14-30/1450, відповідно до якої за період льотної практики в авіаційному загоні з 05.07.2018 по 04.01.2019 він має наліт на гелікоптері МІ-2 - 14 год. 06 хв. Позивач зазначає, що відповідно до положень експлуатаційної документації «Руководство по летной эксплуатации вертолета МІ-2» витрати палива гелікоптера МІ-2 в учбово-тренувальних польотах становить 215 кг/годину. Тобто за 14 год. 06 хв. польотів гелікоптера МІ-2 витрачено 3,032 тони палива, залишок палива, на думку позивача, становить 6,968 тон на загальну суму 202 072 грн 00 коп. Відповідно до діючого «Курсу підготовки для отримання свідоцтва PPL(H) PPL 01-FCL/210/Н РРL (Н)», які розробляються згідно з Авіаційними правилами України «Технічні вимоги та адміністративні процедури для льотних екіпажів цивільної авіації» затверджених наказом Державної авіаційної служби України від 20.07.2017 №565 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28 серпня 2017 року за №1056/30924, відповідно до яких навчався позивач, метою курсу PPL (Н) є підготовка власника PPL(Н) до виконання РІС (призначеного пілота, який відповідає за керування ПC та безпечне виконання польоту) або другого пілота на вертольотах в візуальних умовах (VFR onle). Права власника PPL(H) включають виконання функцій РІС або другого пілота на вертольотах під час здійснення некомерційних польотів, які не передбачають винагороди. Заявники на отримання PPL(H) повинні мати не менше ніж 45 годин льотної підготовки на вертольотах. Як вбачається з зазначеного, позивач мав наліт на вертольоті Мі-2 14 год. 06 хв., з невідомих Харківському національного університету внутрішніх справ причин, не мав змоги долітати ще 30 год. 94 хв., для отримання свідоцтва PPL(H), все рівно не давало йому права виконання ним комерційних повітряних перевезень. Зазначене регламентується «Курсом підготовки для отримання свідоцтва CPL(H) CPL 01-FCL.210/A CPL (H), які розробляються згідно з Авіаційними правилами України «Технічні вимоги та адміністративні процедури для льотних екіпажів цивільної авіації», затверджених наказом Державної авіаційної служби України від 20.07.2017 №565 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28 серпня 2017 року за №1056/30924, відповідно до яких власник CPL(H) має право виконувати функції РІС на однопілотних ПС, що задіяні в комерційних повітряних перевезеннях, право виконувати функції другого пілота на ПС, що задіяні в комерційних повітряних перевезеннях. Курс підготовки комерційного пілота (вертоліт) СPL (Н) є документом, який означає зміст, об`єм і порядок теоретичного, наземного та льотного навчання кандидатів, що бажають отримати свідоцтво комерційного пілота СPL (Н). Навчання за курсом СPL (Н) виконується у два етапи: теоретична підготовка, іспити; льотна підготовка, перевірка навичок для отримання свідоцтва СPL (Н) складає 135 польотних годин. Підсумовуючи зазначене, якби позивач ОСОБА_1 долітав 30 год. 94 хв. на гелікоптері Мі-2, йому все рівно не було б надано право здійснювати комерційні перевезення, як того вимагають норми діючого законодавства. Отже, з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань щодо кар`єрного просування (комерційна діяльність), за яких обставин якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні та яке відношення має відповідач Харківський національний університет внутрішніх справ не можливо.

30.05.2022 представником позивача подано додаткові письмові пояснення, згідно яких останній вказав, що копією додатку №10 до акту приймання-передачі цілісного майнового комплексу Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету від 23.05.2019 беззаперечно підтверджується факт отримання Харківським національним університетом внутрішніх справ авіаційного палива, що, зокрема, передавалось Національному авіаційному університету для організації льотної підготовки ОСОБА_1 . Окремо вказує, що Національним авіаційним університетом, зокрема у відзиві на позовну заяву, жодним чином не заперечується факт передачі ОСОБА_1 авіаційного палива. Більше того, у відзиві на позовну заяву, представником Національного авіаційного університету зазначено, що «все майно, що перебувало на балансі Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету (у тому числі пальне, про яке йде мова у позові) було передано до Харківського національного університету внутрішніх справ»

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.06.2022 провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного авіаційного університету про відшкодування вартості невикористаного авіаційного палива та стягнення моральної шкоди закрито.

21.06.2022 до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов запит з Полтавського апеляційного суду про направлення цивільної справи, в зв`язку з поданням апеляційної скарги Харківського національного університету внутрішніх справ на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.06.2022.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.06.2022 провадження у справі зупинено до перегляду ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 06.06.2022 в порядку апеляційного провадження.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.01.2023 поновлено провадження у справі, справу призначено до розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Потреба С.М. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в позові.

Представник відповідача Харківського національного університету внутрішніх справ Єрзікова О.О.в судовому засіданні в задоволені позовних вимог просила відмовити в зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Представник третьої особи Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно обґрунтовуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Харківський національний університет внутрішніх справ, ідентифікаційний код 08571096, місце знаходження: м. Харків, проспект Льва Ландау, 27 та Кременчуцький льотний коледж, як відокремлений підрозділ Харківського національного університету внутрішніх справ, ідентифікаційний код 43041752, місце знаходження: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Перемоги, 17/6, є закладами освіти та здійснюють освітню діяльність згідно виданими ліцензіями на її провадження.

Позивач ОСОБА_1 , з 01.09.2015 /наказ №49/к від 11.08.2015/ по 20.05.2019 навчався в Кременчуцькому льотному коледжі Національного авіаційного університету на денній формі навчання, за кошти державного бюджету, галузь знань 0701 «Транспорт і транспортна інфраструктура», напрям підготовки 6.070102 «Аеронавігація», кваліфікація пілот (другий пілот). 20.05.2019 відрахований по закінченню навчання /наказ №23/к від 20.05.2019, що підтверджується довідкою, виданою Кременчуцьким льотним коледжем Харківського національного університету внутрішніх справ 05.10.2020 за вих.№2/238 та диплом бакалавра серії В19 №019335 від 20.05.2019 /наказ №23/к від 20.05.2019.

Окрім того, як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі, з метою отримання фаху професійного пілота гелікоптера в період навчання позивач скористався освітньою послугою з проведення льотної підготовки на отримання відповідного свідоцтва, які надавалась Кременчуцьким льотним коледжем Національного авіаційного університету за умови придбання та передачі в розпорядження Кременчуцькому льотному коледжу Національного авіаційного університету необхідної кількості авіаційного палива для двигунів Джет А-1.

Вказане підтверджується, зокрема листом Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету «Щодо виконання льотної підготовки» від 24.04.2018, яким засвідчені зобов`язання Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університетущодо надання послуг з проведення льотної підготовки позивача ОСОБА_1 з метою отримання свідоцтва комерційного пілота CPL (H) .

Тобто між позивачем та Кременчуцьким льотним коледжем Національного авіаційного університету фактично було укладено договір про надання послуг з проведення льотної підготовки позивача.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.03.2019 №186-р «Про передачу цілісного майнового комплексу Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету до сфери управління Міністерства внутрішніх справ» цілісний майновий комплекс Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету (код згідно з ) передано зі сфери управління Міністерства освіти і науки до сфери управління Міністерства внутрішніх справ з приєднанням його до Харківського національного університету внутрішніх справ як відокремленого структурного підрозділу з назвою - Кременчуцький льотний коледж Харківського національного університету внутрішніх справ.

Відповідно до наказу Національного авіаційного університету від 29.05.2019 №234/од припинено діяльність Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету та встановлено, що Харківський національний університет внутрішніх справ є правонаступником Національного авіаційного університету в частині майнових і немайнових прав та обов`язків Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, у тому числі надання освітніх послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного Цивільного Суду у постанові від 14 вересня 2020 року по справі № 296/443/16-ц (провадження № 61-16634сво19), відступивши від висновку, викладеному у постанові Верховного Суду у складі колегії судів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2020 року в справі № 296/2335/16-ц (провадження № 61-16347св19).

З огляду на це, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що реорганізація Кременчуцького льотного коледжу відбулась шляхом його приєднання до Харківського національного університету внутрішніх справ, тож твердження відповідача та третьої особи про те, що Харківський національний університет внутрішніх справ не є правонаступником Національного авіаційного університету не заслуговують на увагу.

Як встановлено судом та підтверджується договором №49/18-Н купівлі-продажу від 08.06.2018, рахунками на оплату №84 від 08.06.2018, №92 від 22.06.2018, №17 від 01.03.2019, квитанціями на оплату №11P1155 від 11.06.2018, №1P2623 від 26.06.2018, №20 від 01.03.2019, №21 від 01.03.2019, а також видатковими накладними №68 від 11.06.2018, №74 від 26.06.2018, №16 від 04.03.2019, позивачем ОСОБА_1 придбано авіаційне паливо в кількості 10 тон на загальну суму 300 000 гривень 00 копійок.

Відповідно до п. 2.1. договору №49/18-Н купівлі-продажу від 08.06.2018 продаж авіаційного палива здійснювався на умовах EXW м. Кременчук, аеродром Кременчук (Велика Кохнівка), склад ПММ Кременчуцького льотного коледжу НАУ згідно з Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів ІНКОТЕРМС 2010 року.

Вказане авіаційне паливо Джет А-1 в кількості 10 тон було передане позивачем ОСОБА_1 в розпорядження Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, що підтверджується заявами від 13.06.2018, від 03.07.2018, від 27.03.2019, поданих на ім`я начальника Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету Головенського В.В.

При цьому зі змісту заяв вбачається, що позивач ОСОБА_1 просив прийняти від нього вказане паливо Джет А-1, як благодійну допомогу для проходження його льотної практики на вертольоті Мі-2.

Проте, відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», благодійна діяльність - добровільна особиста та/або майнова допомога для досягнення визначених цим Законом цілей, що не передбачає одержання благодійником прибутку, а також сплати будь-якої винагороди або компенсації благодійнику від імені або за дорученням бенефіціара.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», благодійною пожертвою визнається безоплатна передача благодійником коштів, іншого майна, майнових прав у власність бенефіціарів для досягнення певних, наперед обумовлених цілей благодійної діяльності, відповідно до цього Закону.

Бенефіціаром, згідно з п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», визнається набувач благодійної допомоги (фізична особа, неприбуткова організація або територіальна громада), що одержує допомогу від одного чи кількох благодійників для досягнення цілей, визначених цим Законом.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» визначено, що цілями благодійної діяльності є надання допомоги для сприяння законним інтересам бенефіціарів у сферах благодійної діяльності, визначених цим Законом, а також розвиток і підтримка цих сфер у суспільних інтересах.

Аналіз вказаних правових норм свідчить про відмінність понять надавача та отримувача благодійної допомоги. За таких обставин, суд вважає, що авіаційне паливо, надавалось позивачем з метою забезпечення проходження власної льотної підготовки, а не для сприяння законним інтересам третіх осіб, за своєю правовою суттю не може вважатись благодійною допомогою.

При цьому, ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно пункту першого частини другої зазначеної статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За правилами ч.2 ст.205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Тобто, укладення договору в усній формі може підтверджуватися конклюдентними діями.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17 (провадження № 14-144цс18), якщо сам договір передбачає передання майна або інші дії, він вважається укладеним з моменту вчинення відповідної дії (ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України). З огляду на вказані приписи не можна вважати неукладеним договір після його повного або часткового виконання сторонами.

В той же час, за приписами п.7 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», договором є усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція.

Згідно з п.19 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» продукція це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Пунктом 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

За приписами п.18 ч.1 ст. 1 Закону України «Про освіту», освітня послуга - комплекс визначених законодавством, освітньою програмою та/або договором дій суб`єкта освітньої діяльності, що мають визначену вартість та спрямовані на досягнення здобувачем освіти очікуваних результатів навчання.

Відповідно до п.27 ч.1 ст.1 Закону України «Про освіту», заклад освіти (фізична або юридична особа, що провадить освітню діяльність) є суб`єктом освітньої діяльності.

У відповідності до п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про освіту» результатами навчання, зокрема, є знання, уміння та навички набуті у процесі навчання, виховання та розвитку, які можна ідентифікувати, спланувати, оцінити і виміряти та які особа здатна продемонструвати після завершення освітньої програми або окремих освітніх компонентів.

Відповідно до діючого «Курсу підготовки для отримання свідоцтва PPL(H) PPL 01-FCL/210/Н РРL (Н)», які розробляються згідно з Авіаційними правилами України «Технічні вимоги та адміністративні процедури для льотних екіпажів цивільної авіації», затверджених наказом Державної авіаційної служби України від 20.07.2017 №565, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28 серпня 2017 року за №1056/30924, відповідно до яких навчався позивач, метою курсу PPL (Н) є підготовка власника PPL(Н) до виконання РІС (призначеного пілота, який відповідає за керування ПC та безпечне виконання польоту) або другого пілота на вертольотах в візуальних умовах (VFR onle).

Права власника PPL(H) включають виконання функцій РІС або другого пілота на вертольотах під час здійснення некомерційних польотів, які не передбачають винагороди.

Заявники на отримання PPL(H) повинні мати не менше ніж 45 годин льотної підготовки на вертольотах.

Як вбачається з довідки, виданої Кременчуцьким льотним коледжем Національного авіаційного університету 30 травня 2019 року за вих. №14-30/1450, позивач за період льотної практики в авіаційному загоні Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету з 05.07.2018 по 04.01.2019, згідно Програми підготовки на отримання свідоцтва приватного пілота має наліт на вертольоті МІ-2 14 год.06 хв.

Тобто позивач для отримання свідоцтва PPL(H) не пройшов 30 годин 54 хвилини льотної підготовки на вертольотах.

Отже між позивачем ОСОБА_1 , як споживачем освітніх послуг та Кременчуцьким льотним коледжем Національного авіаційного університету, правонаступником якого є Харківський університет внутрішніх справ, склались договірні відносини з надання освітніх послуг щодо проведення льотної підготовки позивача.

При цьому, судом встановлено, що саме на виконання умов даного договору позивачем було передано Кременчуцькому льотному коледжу Національного авіаційного університету авіаційне паливо у кількості 10 тон, необхідних для проведення льотної практики в кількості 45 годин, а в свою чергу Кременчуцький льотний коледж Національного авіаційного університету провів льотну підготовку позивача лише у кількості 14 годин 06 хвилин, а Харківський університет внутрішніх справ проведення відповідної підготовки не продовжив.

Тобто Кременчуцьким льотним коледжем Національного авіаційного університету, а в подальшому правонаступником - Харківським університетом внутрішніх справ договірні зобов`язання про надання послуг з проведення льотної підготовки позивача виконані не були.

Згідно з ч.3 ст.509 ЦК Українизобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Добросовісність (п.6 ст.3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Такий висновок зроблено Верховним Судом у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного судуу постанові від 10 квітня 2019 року по справі №390/34/17.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п.3 ч.3 ст.1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Згідно експлуатаційної документації «Руководство по летной эксплуатации вертолета Ми-2» витрати палива гелікоптера МІ-2 в учбово-тренувальних польотах становлять 215 кг/годину.

Із зазначеного позивачем в позовній заяві розрахунку вбачається, що переданого позивачем Кременчуцькому льотному коледжу Національного авіаційного університету палива на 14 год. 06 хв. польотів гелікоптера МІ-2 витрачено 3,032 тони, а невикористаним залишилось палива в кількості 6,968 тон, вартість якого на момент передання палива складала 202 072 гривні 00 копійок.

З вказаним розрахунком представник відповідача погодився, своїх розрахунків та заперечень суду не надав.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.05.2019 №423 затверджено акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету від 23.05.2019, яким прийнято до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України цілісний майновий комплекс, зазначений в акті та , серед іншого, паливо, горючі і мастильні матеріали (номер субрахунку 1514) на загальну суму 125 5550 грн 50 коп. (додаток 10 до акту приймання передачі п. 4 «Інформація про залишки на балансових рахунках на 01.05.2019»).

Представником позивача не заперечується прийняття у розпорядження Харківським національним університетом внутрішніх справ палива, горючих і мастильних матеріалів на загальну суму 1 255 550, 50 грн, відповідно до акту приймання-передачі цілісного майнового комплексу Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету від 23.05.2019. При цьому останній вказує на те, що в додатку 10 до акту приймання передачі п. 4 «Інформація про залишки на балансових рахунках на 01.05.2019» не містять відомості про те, що до складу вказаного палива входить авіаційне паливо в розмірі 3,032 тони, яке передавалось позивачем ОСОБА_1 в розпорядження Національному авіаційному університету, для проходження льотної практики.

Однак, згідно положенняПорядку застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого Наказом міністерства фінансів України від 29.12.2015 №1219, рахунок 15 «Виробничі запаси», має такі субрахунки, зокрема (до складу якого входить субрахунок 1514 «Пально-мастильні матеріали») призначено для обліку й узагальнення інформації про наявність і рух сировини, основних і допоміжних матеріалів, комплектуючих виробів та інших матеріальних цінностей, призначених для забезпечення звичайної діяльності і досягнення поставленої мети та/або задоволення потреб суб`єкта державного сектору. За дебетом рахунку відображаються надходження запасів з урахуванням витрат на їх придбання.

При цьому, на субрахунку 1514 «Пально-мастильні матеріали» ведеться облік всіх видів палива, що придбавається чи заготовлюється для технологічних потреб виробництва, експлуатації транспортних засобів, а також для вироблення енергії та опалення будівель. На цих субрахунках також обліковуються нафтопродукти, газ, закуплені і передані на зберігання та які будуть відпускатися за талонами і смарт-картками.

Аналізуючи вказані норми, суд дійшов висновку, що додаток №10, зокрема пункт 4 «Інформація про залишки на балансових рахунках на 01.05.2019», не повинен містити деталізованої інформації про конкретні види палива та джерела їх надходження.

Аналогічне вказано в примітці, яка міститься в тексті додатку №10 «Наводиться інформація щодо вартості майната сум зобов`язань, які обліковуютьсяна балансах органів».

Окрім того суд приймає до уваги письмові пояснення представника Національного авіаційного університету, в яких останній вказує, що все майно, що перебувало на балансі Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету, у тому числі пальне, яке було передане ОСОБА_1 , було передано до Харківського національного університету внутрішніх справ.

За викладених обставин, суд вважає, що додатком №10 до акту приймання-передачі цілісного майнового комплексу Кременчуцького льотного коледжу Національного авіаційного університету від 23.05.2019 беззаперечно підтверджується факт отримання Харківським національним університетом внутрішніх справавіаційного палива, що передавалось позивачем ОСОБА_1 в розпорядження Національному авіаційному університету, для організації проходження його льотної практики.

Тобто належне ОСОБА_1 паливо в кількості 6,968 тон, вартість якого на момент передання палива складала 202 072 гривні 00 копійок, на даний час перебуває в розпорядженні Харківського національного університету внутрішніх справ.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1 ст.95 ЦПК України).

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківського національного університету внутрішніх справ, за участі третьої особи Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ про відшкодування вартості невикористаного авіаційного палива є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд дійшов таких висновків.

Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.

Згідно вимог ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У постанові Верховного Суду України від 27 вересня 2017 року по справі №6-1435цс17 зазначено, що «відмовляючи у задоволенні заявлених вимог з підстав недоведеності спричинення шкоди, суди фактично поклали на позивача обов`язок довести наявність у нього душевних страждань з приводу порушення його права на таємницю телефонного спілкування, що є неприпустимим з огляду на правову природу такого права, гарантії від порушень якого закріплені Конституцією України. Суди мали б виходити з презумпції спричинення позивачу моральної шкоди відповідачем та обов`язку саме відповідача спростувати таку презумпцію».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року по справі №216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19) зроблено правовий висновок про те, що «виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Статті 4 та 22 Закону про захист прав споживачів у чинній редакції прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг».

З огляду на вищенаведене та враховуючи відсутність обставин, які спростовують презумпцію завдання позивачу моральної шкоди, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню.

При цьому, визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує в сукупності негативні наслідки, які настали для позивача, тривалість страждань позивача (фізичних, душевних, психічних, тощо), час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану (зокрема, фінансового), який зазнав змін внаслідок дій відповідача. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути моральну шкоду у розмірі 1 000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, позов підлягає частковому задоволенню, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 222 грн 19 коп.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківського національного університету внутрішніх справ, за участі третьої особи Кременчуцького льотного коледжу Харківського національного університету внутрішніх справ про відшкодування вартості невикористаного авіаційного палива та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Харківського національного університету внутрішніх справ (, місцезнаходження: 61080 місто Харків, проспект Льва Ландау, будинок 27) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) 202 072 грн 00 коп. (двісті дві тисячі сімдесят дві грн 00 коп.) в рахунок відшкодування вартості 6,968 тон невикористаного авіаційного палива та 1 000 грн 00 коп. (одна тисяча грн 00 коп.) в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Харківського національного університету внутрішніх справ (, місцезнаходження: 61080 місто Харків, проспект Льва Ландау, будинок 27) на користь держави судовий збір у розмірі 2 222 грн 19 коп. (дві тисячі двісті двадцять дві грн 19 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.03.2023.

Суддя І.І.Дядечко