Номер провадження: 22-ц/813/1253/23
Справа № 496/1156/20
Головуючий у першій інстанції Буран В. М.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

з участю секретаря Хухрова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26 березня 2021 року, постановленого під головуванням судді Буран В.М., повний текст судового рішення складений 06 квітня 2021 року,у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління Держспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування дії свідоцтв про реєстрацію машин, -

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління Держспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасувати дію свідоцтва про реєстрацію машин.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у провадженні апеляційного суду Одеської області перебуває цивільна справа про поділ майна між нею та ОСОБА_2 , що залишилось після смерті її чоловіка ОСОБА_4 і числилась на ньому в електронно-обліковій системі Агротех, що підтверджується письмовою довідкою Державної Інспекції сільського господарства в Одеській області від 19.11.2014 року.

У 2015 році ОСОБА_2 було надано підроблені свідоцтва про реєстрацію на дану техніку до суду, на його ім`я, про реєстрацію в електронно-обліковій системі « ОСОБА_5 ».

Рішенням п`ятого Апеляційного адміністративного суду в Одеській області від 16 липня 2019 року реєстрація даної техніки на ім`я ОСОБА_2 в електронно-обліковій системі «Агротех» визнана недійсною.

За наведених підстав ОСОБА_3 вважає, що недійсність вищезазначених свідоцтв підтверджено рішенням суду, а тому просить її позов задовольнити та визнати протиправними та скасувати дію свідоцтв про реєстрацію машин серії НОМЕР_1 від 11.10.2012 року, трактора колісного МТЗ-80, 1987 р/в. д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію машин серії НОМЕР_3 від 11.10.2012 року трактора колісного МТЗ-80, 1989 р/в. д.н.з. НОМЕР_4 та свідоцтва про реєстрацію машин серії НОМЕР_5 від 11.10.2012 року зернозбирального комбайна СК-5 М-1 «Нива», 1981 р/в. д.н.з. НОМЕР_6 .

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано протиправними дію: свідоцтва про реєстрацію машин серії НОМЕР_1 від 11.10.2012 року трактора колісного МТЗ-80, 1987 р/в, державний номерний знак НОМЕР_2 ; свідоцтва про реєстрацію машин серії НОМЕР_3 від 11.10.2012 року трактора колісного МТЗ-80, 1989 р/в, державний номерний знак НОМЕР_4 ; свідоцтва про реєстрацію машин серії НОМЕР_5 від 11.10.2012 року зернозбирального комбайна СК-5 М1 «Нива», 1981 р/в, державний номерний знак НОМЕР_6 .

В частині вимоги щодо скасування дії свідоцтв відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити постанову, якою у задоволені позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначає, що свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів є законними, оскільки їх було видано діючою на той час інспекцією Державного технічного нагляду Одеської обласної державної адміністрації, а також на підставі всіх необхідних документів, передбачених Порядком №694. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо протиправності видачі вказаних свідоцтв про реєстрацію машин.

Також, не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позов та скасувати дії свідоцтв, посилаючись на його протиправність.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначає, що суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки визнав неправомірним дію свідоцтв про реєстрацію машин та не скасував дію свідоцтв про реєстрацію машин.

Відзивів на апеляційні скарги до суду надані не були.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

Учасники справи про призначене судове засідання на 01 лютого 2023 року були сповіщені належним чином у відповідності до п.п. 1,2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України (а.с.154-159).

Від ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (а.с. 160).

Заяв, або клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду не надходило.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, явка яких не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, а рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , з наступних підстав.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду в оскаржуваній частині зазначеним вимогам не відповідає за таких підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , з яким ОСОБА_3 проживала однією родиною без реєстрації шлюбу по день його смерті.

11.10.2012 року за ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_4 , зареєстровані наступні транспортні засоби: трактор колісний МТЗ-80, 1989 рік випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , заводський № НОМЕР_7 , двигун № НОМЕР_8 , що підтверджено свідоцтвом Серії НОМЕР_3 , виданим Інспекцією державного технічного нагляду Одеської обласної державної адміністрації;трактор колісний МТЗ-80, 1987 р/в, реєстраційний номер НОМЕР_2 , заводський № НОМЕР_9 , двигун № НОМЕР_10 , що підтверджено свідоцтвом Серії НОМЕР_1 , виданим Інспекцією державного технічного нагляду Одеської обласної державної адміністрації;комбайн зернозбиральний, марки СК-5 М-1 Нива, 1981 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , заводський № НОМЕР_11 , двигун № НОМЕР_12 , що підтверджено свідоцтвом Серії НОМЕР_5 , виданим Інспекцією державного технічного нагляду Одеської обласної державної адміністрації.

На підставі свідоцтв про реєстрацію машин, виданих 11.10.2012 року Інспекцією державного технічного нагляду Одеської обласної державної адміністрації без зазначення відомостей про посадову особу, що видала документ, власником комбайну зернозбирального, трактору колісного МТЗ-80, 1989 року випуску, заводський номер НОМЕР_7 , трактору колісного ТЗЗ-80, 1987 року випуску, заводський номер НОМЕР_9 є ОСОБА_2 (а.с.13-15).

На час видачі свідоцтв про реєстрацію машин 11.10.2012 року п.2 Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 08.07.2009 року № 694, в редакції згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року N 1115, передбачено, що реєстрація та зняття з обліку машин проводяться державними інспекціями сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах.

Відповідно до п.7 Порядку відомості про машину, власника, номерний знак, серію і номер реєстраційного документа та інші дані у випадках, визначених цим Порядком, заносяться до книги реєстрації машин фізичних осіб або книги тимчасової реєстрації машин, зразки яких затверджуються Мінагрополітики (далі - книга реєстрації), та до уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи, створеної Держсільгоспінспекцією. При цьому документи, що подані для реєстрації та зняття з обліку машин, зберігаються в інспекції протягом п`яти років, а книги реєстрації зберігаються в інспекції протягом 25 років з часу проведення останнього запису про реєстрацію (п.28 Порядку).

Відповідно до інформації наданої Державною інспекцією сільського господарства в Одеській області 19.14.2014 року №05-14/11/4950, згідно даних реєстрації сільськогосподарської техніки по Одеській області (Agrotech) за ОСОБА_4 , який мешкав в АДРЕСА_1 зареєстровані трактор-колісний МТЗ-80 1989 року, д.н.з. НОМЕР_13 та трактор-колісний МТЗ-80 1987 року, д.н.з. НОМЕР_14 (а.с. 16).

16.07.2019 року П`ятим апеляційним адміністративним судом було винесено постанову по справі №815/2032/16 про визнання протиправними внесені у 2015 році зміни про реєстрацію Державною інспекцією сільського господарства Одеської області на ім`я ОСОБА_2 трактора колісного МТЗ-80 1987 р/в. д.н.з. НОМЕР_2 свідоцтво серії НОМЕР_1 , трактора колісного МТЗ-80 1989 р/в. д.н.з. НОМЕР_4 свідоцтво серії НОМЕР_3 , зернозбирального комбайна СК-5 М-1 «Нива», 1981 р/в. д.н.з. НОМЕР_6 свідоцтво серії НОМЕР_5 .

Відповідно до цієї постанови, крім свідоцтв про реєстрацію машин, виданих у 2012 році, доказів існування відомостей про ОСОБА_2 , як власника спірного майна, станом на 2014 рік, в уніфікованій електронно-обліковій системі відсутні.

При цьому судом зазначено, що при подані заяви у 2015 році ОСОБА_2 не надав інших документів передбачених п. 4 Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів затверджений постановою КМУ від 08.07.2009 року №694.

В постанові апеляційного суду Одеської області від 19.12.2017 року по справі №496/1158/16-ц також зазначено, що докази існування відомостей про ОСОБА_2 , як власника спірного майна в уніфікованій електронно обліковій системі станом на 2014 рік були відсутні.

В 2015 році на підставі заяви ОСОБА_2 та наданих ним свідоцтв про реєстрацію машин від 11.10.2012 року Державною інспекцією сільського господарства в Одеській області були внесені відомості до Єдиної бази даних відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних, сільськогосподарської техніки, інших механізмів в Одеській області про нього як власника майна, і з того часу в отриманні інформації щодо власника ОСОБА_4 Держсільгоспінспекцією в Одеській області було відмовлено, оскільки її було втрачено.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання протиправними дії свідоцтва про реєстрацію машин, суд першої інстанції виходив з того, що протиправність дій свідоцтв про реєстрацію машин вже було встановлено рішенням суду по адміністративній справі, що набрало законної сили, одночасно відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині скасування дії свідоцтв, суд виходив з того, що дія свідоцтв зупиняється у випадку визнання їх протиправними, виходячи з юридичної природи такого роду документів.

Однак, колегія суддів з таким висновком суду не погоджується з огляду на те, що такий висновок зроблено з порушенням норм процесуального та матеріального права за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалася на те, що між нею та ОСОБА_2 розглядається спір про поділ майна, що залишилось після смерті чоловіка позивачки - ОСОБА_4 , та яка числиться на ньому в електронно-обліковій системі ОСОБА_5 .

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Отже, оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі не перебували.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10 травня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю з померлим чоловіком, з яким не перебувала у зареєстрованому шлюбі або в будь-якому іншому шлюбі; про встановлення факту володіння на праві власності спадкодавцем житловим будинком з господарськими будівлями; про визнання права власності на 1/2 частину рухомого майна, набутого за час спільного проживання однією сім`єю та про його поділ; про визнання загальною сумісною власністю житлового будинку з господарськими будівлями та побудовами, що належав чоловіку у наслідок спільних трудових, грошових та інших матеріальних затрат другого з подружжя та визнання права власності на 1/2 частину даного нерухомого майна, поділ нерухомого майна, позов задоволено частково встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 з ОСОБА_4 без шлюбу у період з листопада 1999 року і по день його смерті. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 10.10.2022 року, рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10 травня 2019 року змінено в частині визначення встановленого періоду сумісного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 з ОСОБА_4 без шлюбу.

Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 з ОСОБА_4 без шлюбу в період з 01 січня 2004 року по день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині рішення залишено без змін.

Судами встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_8 звертаючись до суду в своєму позові зазначала, що за час сумісного проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 за кошти від ведення сумісного домашнього господарства та сільськогосподарської діяльності ними було придбано рухоме майно, яке вона просила виділити їй у власність, в рахунок 1/2 частки, а саме зернозбиральний комбайн «Нива», а також 2 трактори МТЗ-80 (а.с. 161-173).

Колегія суддів звертає увагу на те, що в даній справі оскаржуються дії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, на яке ОСОБА_8 просила визнати право власності, як на спільне майно придбане під час знаходження у фактичних шлюбних відносинах по зазначеній вище справі.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10 травня 2019 року, встановлено, що майно, яке є спірним по даній справі не було придбано позивачкою та померлим ОСОБА_4 внаслідок їх спільної праці, або матеріальних витрат своїх особистих коштів ОСОБА_3 , так як вона не надала до суду будь яких письмових доказів, які підтверджують вказані факти. З таким висновком суду погодилась колегія суддів, зазначивши у постанові, якою рішення в цій частині залишено без змін, що майно заявлене у позові не підлягає поділу між нею та відповідачем, оскільки докази, які б підтверджували дані обставини в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням встановленого, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що при вирішенні спору підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду спору має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Колегія суддів, звертає увагу на те, що суд першої інстанції при розгляді справи не звернув уваги на те, що позивачкою ОСОБА_3 не надано суду жодного належного та допустимого доказу факту порушення відповідачем її права.

При цьому, відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 07.04.2021 у справі № 910/1255/20 та від 21.04.2021 у справі № 904/5480/19.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до увагу те, що рішенням апеляційного суду Одеської області ОСОБА_3 було відмовлено у задоволенні позову про визнання противоправними та скасування свідоцтв про реєстрацію тих самих транспортних засобів, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає безпідставними з тих підстав, що постановою апеляційного суду Одеської області від 19.12.2017 року по справі №496/1158/16-ц скасоване рішення першої інстанції з підстав порушення норм процесуального права, а саме судом справу розглянуто без залучення всіх належних відповідачів.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів є законними, реєстрацію техніки та видачу свідоцтв здійснила, на той час діюча інспекція Державного технічного нагляду Одеської обласної державної адміністрації, колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню з підстав того, що матеріали справи містять докази того, що згідно з відповіді Державної інспекції сільського господарства України за ОСОБА_4 станом на 2014 рік зареєстрована спірна техніка (а.с. 16).

На час видачі свідоцтв про реєстрацію машин 11.10.2012 року п.2 Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 08.07.2009 року № 694, в редакції згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року N 1115, передбачено, що реєстрація та зняття з обліку машин проводяться державними інспекціями сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах.

Судовим рішенням П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2019 року встановлено, що згідно листа Державної інспекції сільського господарства в Одеській області від 09.10.2015 року № 05-14/08/2273 Державна інспекція сільського господарства в Одеській області не являється правонаступником інспекції Державного технічного нагляду ОДА та виконує свої функції з реєстрації сільськогосподарської техніки лише з 2013 року.

Таким чином, Державна інспекція сільського господарства в Одеській області не здійснювала реєстрацію вказаних транспортних засобів та не мала повноважень на внесення змін про реєстрацію, виправлення до уніфікованої електронно-облікової системи AgroTech щодо вилучення інформації про зареєстровану на ім`я ОСОБА_4 техніки.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є безпідставними, а тому суд апеляційної інстанції прийшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що суд задовольняючи позовні вимоги в частині припинення дії одночасно не скасував дії свідоцтв, вийшовши за межи позовних вимог, колегія суддів вважає необґрунтованими, з підстав того, що суд розглянув справу в межах заявлених ОСОБА_8 вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів приходить висновку про те, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволенню не підлягають, однак рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 за недоведеністю порушеного права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26 березня 2021 року скасувати.

Прийняти постанову.

В задоволенні позовних ОСОБА_9 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління Держспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування дії свідоцтв про реєстрацію машин відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 10 лютого 2023 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра