Справа № 459/535/22 Головуючий у 1 інстанції: Куцик-Трускавецька О.Б.
Провадження № 22-ц/811/2553/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.,

при секретарі Ждан К.О.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Центр Фінансових Рішень» на заочне рішення Радехівського районного суду Львівської області від 21 вересня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Центр Фінансових Рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Представник ТОВ «Фінансова Компанія» «Центр Фінансових Рішень» (позивач) - адвокат Павленко С.В. подав до суду позов до ОСОБА_1 (відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором № від 08.02.2021 у розмірі 299 787, 26 грн. та 4496, 81 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, зокрема, що 08.02.2021 між ТОВ «Фінансова Компанія» «Центр Фінансових Рішень» та ОСОБА_1 було підписано Кредитний договір № , Паспорт споживчого кредиту та Заяву-анкету на отримання кредитів та інших послуг. Згідно пункту 2 Кредитного договору, цей Договір, Паспорт кредиту № 5220079 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «Фінансова Компанія» «Центр Фінансових Рішень» у редакції від 28.12.2020 складають єдиний Кредитний договір, який позичальник підписав та отримав. Відповідно до Кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у сумі 225 223, 79 грн строком на 36 місяців на умовах, обумовлених цим Договором на будь-які законні цілі, а позичальник зобов`язується своєчасно погашати кредит, сплачувати процентну ставку за користування кредитом відповідно до Паспорту кредиту № 5220079, який є невід`ємною частиною зазначеного Договору.

Відповідно до пункту 1.4. Кредитного договору, позичальник доручив ТОВ «Фінансова Компанія» «Центр Фінансових Рішень» перерахувати, за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів:

- погашення поточної заборгованості за діючим кредитним договором № від 30.06.2020 у сумі 94 681, 18 грн.;

- переказ до запитання на користь ОСОБА_1 у сумі 95 000, 00 грн.;

- страховий платіж у сумі 600, 00 грн.;

- оплата страхового платежу за договором страхування № -С від 08.02.2021 у сумі 34 142, 61 грн.;

- оплата страхового платежу за договором страхування № -ЛО від 08.02.2021 у сумі 800, 00 грн.

Позичальник своїх зобов`язань не виконує, внаслідок чого відповідно до Розрахунку заборгованості, станом на 23.11.2021 заборгованість відповідача перед ТОВ «Фінансова Компанія» «Центр Фінансових Рішень» становить 299 787, 26 грн., що складається:

- прострочена заборгованість за тілом кредиту 56 299, 80 грн.;

- прострочена заборгованість за річними процентами 16, 65 грн.;

- прострочена заборгованість за щомісячними процентами 69 932, 07 грн.;

- заборгованість за штрафом/пенею 0, 00 грн.;

- строкова заборгованість за тілом кредиту 168 923, 99 грн.;

- строкова заборгованість за річними процентами 1, 18 грн.;

- строкова заборгованість за щомісячними процентами 4 613, 57 грн.

Позивачем додержано вимоги щодо форми договору. Договір укладено у письмовій формі, затвердженій ТОВ «Фінансова Компанія» «Центр Фінансових Рішень» для даного типу договору, що вміщає в собі усі істотні умови, прийняття яких засвідчується підписом особи позичальника. ТОВ «Фінансова Компанія» «Центр Фінансових Рішень» виконано зобов`язання за Кредитним договором перед позичальником у повній мірі, однак останній умови Кредитного договору не виконує, що слугувало підставою для звернення до суду з позовом у даній справі.

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 21 вересня 2022 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Центр Фінансових Рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Центр Фінансових Рішень». Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Зазначає, що позичальник отримав і використав отримані кошти, в добровільному порядку умови договору не виконав, в зв`язку з чим допустив заборгованість в розмірі 299787,26 грн. В підтвердження виконання умов кредитного договору, скаржник додатково долучає докази, які не були представлені суду першої інстанції, а саме: платіжні доручення, бухгалтерські довідки, витяги.

В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Радехівського районного суду Львівської області від 21 вересня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Центр Фінансових Рішень» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 02 лютого 2023 року, є дата складення повного судового рішення 13 лютого 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Центр Фінансових Рішень» не підлягає до задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з тих причин, що позивачем не доведено належними до допустимими доказами виконання взятих на себе зобов`язань згідно умов Кредитного договору.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних причин.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При зверненні до суду з даним позовом, позивачем в підтвердження підставності заявлених позовним вимог долучено фотокопії документів без їх завірення належним чином.

В той же час, з долучених фотокопій та доводів позовної заяви вбачається наступне.

08.02.2021 між ТОВ «Фінансова Компанія» «Центр Фінансових Рішень» та ОСОБА_1 було підписано Кредитний договір № , Паспорт кредиту № 5220079, Заяву-анкету та Умови отримання фінансових кредитів на отримання кредитів та інших послуг, які підписані обома сторонами (а.с.8, 9, 10).

Згідно пункту 2 Кредитного договору, цей Договір, Паспорт кредиту № 5220079 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «Фінансова Компанія» «Центр Фінансових Рішень» у редакції від 28.12.2020 складають єдиний Кредитний договір.

Згідно пункту 1.2. Кредитного договору № кредит надається у сумі 225 223, 79 грн. на строк 36 місяців.

Відповідно до пункту 1.4. Кредитного договору, позичальник доручив ТОВ «Фінансова Компанія» «Центр Фінансових Рішень» виплатити/сплатити, за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів:

- погашення поточної заборгованості за діючим кредитним договором № від 30.06.2020 у сумі 94 681, 18 грн.;

- переказ до запитання на користь ОСОБА_1 у сумі 95 000, 00 грн.;

- страховий платіж у сумі 600, 00 грн.;

- оплата страхового платежу за договором страхування № -С від 08.02.2021 у сумі 34 142, 61 грн.;

- оплата страхового платежу за договором страхування № -ЛО від 08.02.2021 у сумі 800, 00 грн.

Порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів визначено сторонами у 6 Паспорта кредиту № 5220079.

Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором № від 08.02.2021, станом на 23.11.2021 сума заборгованості відповідача перед ТОВ «Фінансова Компанія» «Центр Фінансових Рішень» складає 299 787, 26 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 56 299, 80 грн.; прострочена заборгованість за річними процентами 16, 65 грн.; прострочена заборгованість за щомісячними процентами 69 932, 07 грн.; заборгованість за штрафом/пенею 0, 00 грн; строкова заборгованість за тілом кредиту 168 923, 99 грн.; строкова заборгованість за річними процентами 1, 18 грн.; строкова заборгованість за щомісячними процентами 4 613, 57 грн. (а.с.15).

29.09.2021 позивачем скеровано ОСОБА_1 досудову вимогу про дострокове повернення кредиту заборгованості, однак останній її не отримав, причина повернення: адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.16-23).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частини 1 статті 638 та частини 1 статті 640 Цивільного кодексу України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до частини першої статті 598, статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 08.02.2021 між ТОВ «Фінансова Компанія» «Центр Фінансових Рішень» та ОСОБА_1 було підписано Кредитний договір № , Паспорт споживчого кредиту та Заяву-анкету на отримання кредитів та інших послуг.

Згідно пункту 1.4. Кредитного договору, позичальник доручив ТОВ «Фінансова Компанія» «Центр Фінансових Рішень» виплатити/сплатити, за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів:

- погашення поточної заборгованості за діючим кредитним договором № від 30.06.2020 у сумі 94 681, 18 грн.;

- переказ до запитання на користь ОСОБА_1 у сумі 95 000, 00 грн.;

- страховий платіж у сумі 600, 00 грн.;

- оплата страхового платежу за договором страхування № -С від 08.02.2021 у сумі 34 142, 61 грн.;

- оплата страхового платежу за договором страхування № -ЛО від 08.02.2021 у сумі 800, 00 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, у позовній заяві позивач зазначив, що ним виконано умови Кредитного договору № від 08.02.2021 у повній мірі, однак жодних доказів у підтвердження виконання умов договору, зокрема, пункту 1.4. позивачем у суді першої інстанції не було подано.

Долучений до позовної заяви розрахунок суми заборгованості в розмірі 299 787, 26 грн. станом на 23.11.2021, не засвідчує виконання позивачем взятих на себе зобов`язань.

Інших доказів у підтвердження заявленої до стягнення суми позивачем у суді першої інстанції не було подано.

Згідно ч.3 ст.367 ЦПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

В той же час, долучені скаржником в суді апеляційної інстанції нові докази колегія суддів до уваги не бере, оскільки такі не були подані в суді першої інстанції і оскаржуване рішення було постановлено без їх врахування. Долучаючи в суді апеляційної інстанції нові докази, скаржником не надано доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Одним ж із основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Таким чином, саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами кредитного договору, виконання його умов зі сторони кредитодавця та прострочення позичальником зобов`язання, а на відповідача - обов`язок спростувати розмір заявленої до стягнення заборгованості.

У Постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження №61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21), від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168св21), від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20 (провадження № 61-9207св21), від 01 грудня 2021 року у справі № 752/14554/15-ц (провадження № 61-14046св21), від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц (провадження № 61-648св21).

Беручи до уваги представлені позивачем докази в суді першої інстанції, колегія суддів вважає не доведеним з сторони позивача належними і допустимими доказами виконання взятих на себе зобов`язань згідно умов Кредитного договору.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Центр Фінансових Рішень»жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Радехівського районного суду Львівської області від 21 вересня 2022 рокузалишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Центр Фінансових Рішень»- залишити без задоволення.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 21 вересня 2022 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 13 лютого 2023 року

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк