Провадження № 2/127/2560/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

10 січня 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Воробйова В.В.,

за участю секретаря Жигарової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Альфа-Банк»звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позов мотивований тим, що 22.09.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0101/0908/71-226, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 29900,00 дол. США на строк з 22.09.2008 року по 21.09.2023 року включно та на умовах, передбачених договором.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором від 22.09.2008 року між кредитором і ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №0101/0908/71-226-Z-01, відповідно до якого остання передала кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме однокімнатну квартиру під АДРЕСА_1 .

09.12.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та АТ «Альфа-Банк» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило АТ «Альфа-Банк» права вимоги до кредитних договорів, укладених між ПАТ «Дельта Банк» та фізичними особами, зокрема і за кредитним договором № 0101/0908/71-226. Таким чином, наразі всі права вимоги кредитора за вказаним договором про іпотечний кредит належать позивачу.

ОСОБА_1 неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору в результаті чого станом на 14.06.2022 року у неї утворилась заборгованість: за кредитом 19177,94 дол. США, по відсотках 17627,57 дол. США та по пені 33892,64 грн. З огляду на викладене, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечив проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що 22.09.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №0101/0908/71-226, відповідно до якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі29900,00 дол. США, на строк з 22.09.2008 року по 21.09.2023 року включно та на умовах, передбачених у цьому договоррі, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором (а.с. 8-13).

За умовами п. 1.3 кредитного договору, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,9% річних за весь строк фактичного користування кредитом. Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладанні цього договору, встановили, що розмір визначеної у цьому пункті процентної ставки може змінюватися без укладання додаткового правочину до цього договору, у випадку і у порядку, встановленому п. 6.1.2. цього договору.

Кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунків по договору купівлі-продажу між позичальником та ОСОБА_2 з метою придбання: квартири АДРЕСА_1 (п. 1.4. кредитного договору).

З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором від 22.09.2008 року між ВАТ «Сведбанк» і ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №0101/0908/71-226-Z-01, відповідно до якого остання передала кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме однокімнатну квартиру під АДРЕСА_1 . За згодою сторін предмет іпотеки оцінюється в 207383,00 грн., що за курсом Національного банку України на день укладення цього договору становить у еквіваленті 42750,00дол. США (а.с. 13-14). Договір був посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В.

Згідно з п. 11 іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобов`язання повністю або частково, у т.ч. якщо іпотекодавець не поверне іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та/або виливають з основного зобов`язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов`язанням та цим договором, у тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов`язання (як основного боргу, так і процентів за ним).

За вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодетжателя: за рішенням суду та у безспірному порядкуу на підставі виконавчого напису нотаріуса (п. 12 іпотечного договору).

З матеріалів справи вбачається, що 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» і ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за умовами якого ПАТ «Сведбанк» продав ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за винагороду в розмірі 90000000,00 грн. за кредитними договорами та договорами забезпечення (а.с. 95-109).

Згідно з актом приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року, ПАТ «Дельта Банк» прийняв права вимоги за кредитним договором №0101/0908/71-226 та за іпотечним договором №0101/0908/71-226-Z-01(а.с. 110-113).

09.12.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та АТ «Альфа-Банк» було укладено договір про відступлення прав вимоги №2098/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило АТ «Альфа-Банк» права вимоги до кредитних договорів, укладених між ПАТ «Дельта Банк» та фізичними особами, зокрема і за кредитним договором № 0101/0908/71-226 (а.с. 20-24).

ОСОБА_1 неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору внаслідок чого станом на 14.06.2022 року у неї утворилась заборгованість: за кредитом 19177,94 дол. США, по відсотках 17627,57 дол. США та по пені 33892,64 грн. (а.с. 19).

Ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , згідно з Висновком про вартість майна ТОВ «Незалежна експертна компанія» від 13.07.2022 року, складає 627800,00 грн. без ПДВ (а.с. 15).

13.07.2022 року АТ «Альфа Банк» направлено на адресу ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень, а саме у 30 денний строк сплатити заборгованість по кредиту, відсотках за корисиування кредитом та нараховану неустойку. Станом на 14.06.2022 року заборгованість становить: за кредитом 19177,94 дол. США, по відсотках 17627,57 дол. США, по пені - 33892,64 грн. Також зазначено, що у разі невиконання цієї вимоги, банк розпочне звернення стягненя на предмет іпотеки відповідно до Закону України«Про іпотеку» (а.с. 16-18, 67, 68). Таким чином, пред`явивши вимогу про сплату заборгованості у повному обсязі банк змінив строк виконання зобов`язання відповідно до ст. 1050 ЦК України.

18.08.2022 року АТ «Альфа Банк» змінив свою назву на АТ «Сенс Банк», що вбачається з копії протоколу №2/2022 позачергових загальних зборів акціонерів акціонерного товариства «Альфа Банк» (а.с. 123-124).

Враховуючи наявність зазначеної вище заборгованості позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення цієї заборгованості.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 Закону України «Про іпотеку» (ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до статей 12 і 33 Закону України «Про іпотеку» одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки.

Підставами звернення стягнення на предмет іпотеки є рішення суду, виконавчий напис нотаріуса або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

Закон України «Про іпотеку» визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий (захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса)) або самозахист (договір про задоволення вимог іпотекодержателя).

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Аналогічні за суттю (але не за змістом) умови містить Іпотечний договір від 22.09.2008 року (п.12.3.2).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц (провадження № 14-112цс19) вказала, що способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду (стаття 39 Закону України «Про іпотеку») є: реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (статті 41-47 Закону України «Про іпотеку»); продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону України «Про іпотеку), (застосована редакція закону, який діяв станом на час виникнення спірних правовідносин).

Положеннями частини першої статті 41 Закону України «Про іпотеку», у редакції, чинній на час ухвалення цього рішення передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Отже, застосування такого способу захисту права, як звернення стягнення на предмет іпотеки, пов`язане виключно з невиконанням основного зобов`язання у встановлений строк (термін).

Для застосування такого способу захисту своїх прав як звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно не тільки встановити факт невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання, але й розмір заборгованості, в рахунок погашення якої буде звернуто стягнення.

Позивач обґрунтовував своє звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки тим, що відповідач не виконала зобов`язання за кредитним договором належним чином, оскільки допустила утворення заборгованості.

Судом встановлено отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором та розрахунок заборгованості відповідачем у справі не оспорюється.

Таким чином, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача Акціонерного товариства «Сенс Банк» знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає задоволенню.

При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 9417,00 грн., тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 33, 41 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 509, 525-526, 530, 610, 611, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: однокімнатну квартиру під номером АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0101/0908/71-226 від 22.09.2008 року, заборгованість 19177,94 дол. США, а саме: за кредитом 19177,94 дол. США, на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк», 03150, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100, МФО 300346, , п/р № НОМЕР_1 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» витрати на оплату судового збору в сумі 9417,00 грн. (дев`ять тисяч чотириста сімнадцять гривень 00 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складено 10.01.2023 року.

Суддя: