Справа № 341/926/20
Провадження № 22-ц/4808/197/23
Головуючий у 1 інстанції Гаполяк Т.В.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.,

суддів: Бойчука І.В., Пнівчук О.В.,

за участю секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Галицька лікарня» Галицької міської ради Івано-Франківської області на ухвалу Галицького районного суду, постановлену суддею Гаполяком Т.В. 1 грудня 2022 року в м. Галичі у справі за скаргою Комунального некомерційного підприємства «Галицька лікарня» Галицької міської ради Івано-Франківської області на дії головного державного виконавця Галицького відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ворох В.П. щодо винесення постанови від 4 листопада 2022 року про накладення штрафу за невиконання судового рішення,

в с т а н о в и в:

В листопаді 2022 року боржник КНП «Галицька лікарня» звернулось до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Галицького відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ворох В.П. щодо винесення постанови від 4 листопада 2022 року про накладення штрафу за невиконання судового рішення, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Галицька лікарня» Галицької міської ради Івано-Франківської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування наказу про переведення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та моральної шкоди.

Скаргу мотивовано тим, що рішенням Галицького районного суду від 23 грудня 2021 року задоволено частково вищевказаний позов. Визнано незаконним та скасовано Наказ №31-к від 02.06.2020 року КНП «Галицька лікарня» Галицької міської ради Івано-Франківської області в частині переведення ОСОБА_1 з 01.06.2020 року на посаду лікаря акушер-гінеколога акушер-гінекологічного відділення (0,25 ставки) та лікаря акушер-гінеколога екстреної допомоги акушер-гінекологічного відділення (0,25 ставки). Поновлено ОСОБА_1 з 01.06.2020 року на попередній роботі на посаді лікаря акушер-гінеколога акушер-гінекологічного відділення (0,25 ставки), лікаря акушер-гінеколога екстреної допомоги акушер-гінекологічного відділення (0,25 ставки), лікаря акушер-гінеколога поліклінічного відділення (0,5 ставки). Стягнуто з КНП «Галицька лікарня» Галицької міської ради Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи з 01.06.2020 року по 30.11.2021 року в розмірі 38837 грн. 21 коп., за мінусом загальнообов`язкових податків та зборів. Стягнуто з КНП «Галицька лікарня» Галицької міської ради Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Дане рішення було залишено в силі постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 26.05.2022 року, відкрито виконавче провадження.

Боржник вказав, що на виконання вказаного рішення ним оплачено ОСОБА_1 38837 грн. 21 коп. (за мінусом загальнообов`язкових податків та зборів) та 5000 грн. моральної шкоди. Наказом КНП «Галицька лікарня» від 05.01.2022 року №1-К ОСОБА_1 поновлено на 0,5 ставки лікаря акушер-гінеколога поліклінічного відділення з 01.06.2020 року.

Тобто в сукупності з 01.06.2020 року ОСОБА_1 обіймала в КНП «Галицька лікарня» посади лікаря акушер-гінеколога акушер-гінекологічного відділення (0,25 ставки), лікаря акушер-гінеколога екстреної допомоги акушер-гінекологічного відділення (0,25 ставки) та лікаря акушер-гінеколога поліклінічного відділення (0,5 ставки), в загальному (1 ставку), як і до переведення.

Враховуючи викладене, стверджував, що виконав вимоги вищевказаного рішення суду.

Однак 29.09.2022 року отримав вимогу державного виконавця про надання наказу про поновлення ОСОБА_1 з 01.06.2020 року на попередній роботі на посаді лікаря акушер-гінеколога акушер-гінекологічного відділення (0,25 ставки) та лікаря акушер-гінеколога екстреної допомоги акушер-гінекологічного відділення (0,25 ставки).

04.11.2022 року головним державним виконавцем Галицького відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ворох В.П. винесено постанову про накладення штрафу на КНП «Галицька лікарня» у розмірі 5100,00 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений строк рішення суду.

Зазначив у скарзі, що КНП «Галицька лікарня» не може видати наказ про поновлення ОСОБА_1 на вказаних посадах, оскільки предметом розгляду судової справи було звільнення ОСОБА_1 з 0,5 ставки лікаря акушер-гінеколога поліклінічного відділення. Посади лікаря акушер-гінеколога акушер-гінекологічного відділення (0,25 ставки) та лікаря акушер-гінеколога екстреної допомоги акушер-гінекологічного відділення (0,25 ставки) не скорочувалися, не були предметом розгляду у суді, і ОСОБА_1 на них працювала з 01.06.2020 року, а тому в адміністрації лікарні не було необхідності вказувати їх у Наказі від 05.01.2022 року №1-К «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 ».

Також вказав, що пізніше Наказом №38-К від 22.09.2021 року ОСОБА_1 уже звільнено з 0,25 ставки посади лікаря акушер-гінеколога акушер-гінекологічного відділу у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України з 23.09.2021 року, і остання даний наказ не оскаржувала.

З огляду на викладене вважає, що рішення суду КНП «Галицька лікарня» виконано. Відтак відсутні передумови для винесення державним виконавцем постанови про накладення на боржника штрафу.

Просив визнати неправомірною та скасувати постанову від 4 листопада 2022 року ВП №68067838 головного державного виконавця Галицького відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ворох В.П. про накладення штрафу на КНП «Галицька лікарня» в розмірі 5100 грн.

Ухвалою Галицького районного суду від 1 грудня 2022 року скаргу залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, КНП «Галицька лікарня» подало апеляційну скаргу. Вважає дану ухвалу суду незаконною та не обґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що Наказом КНП «Галицька лікарня» від 05.01.2022 року №1-К ОСОБА_1 на підставі рішення Галицького районного суду від 23 грудня 2021 року поновлено на 0,5 ставки лікаря акушер-гінеколога поліклінічного відділення з 01.06.2020 року, яка і була предметом спору у вказаній цивільній справі. В сукупності з 01.06.2020 року ОСОБА_1 обіймала в КНП «Галицька лікарня» посади лікаря акушер-гінеколога акушер-гінекологічного відділення (0,25 ставки), лікаря акушер-гінеколога екстреної допомоги акушер-гінекологічного відділення (0,25 ставки) та лікаря акушер-гінеколога поліклінічного відділення (0,5 ставки) в загальному (1 ставку), як і до переведення.

Таким чином КНП «Галицька лікарня» виконала вимоги вищевказаного рішення суду. Також КНП «Галицька лікарня» повідомила виконавця, що не може надати наказ про поновлення ОСОБА_1 на посаді лікаря акушер-гінеколога акушер-гінекологічного відділення (0,25 ставки) та лікаря акушер-гінеколога екстреної допомоги акушер-гінекологічного відділення (0,25 ставки), оскільки остання не була звільнена з 01.06.2020 з даних посад, а кадрова програма не дозволяє поновляти працівника на посади, з яких він не був звільнений чи переведений.

Також зазначає, що пізніше Наказом №38-К від 22.09.2021 року ОСОБА_1 уже звільнено з 0,25 ставки посади лікаря акушер-гінеколога акушер-гінекологічного відділу у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, а Наказом №21-К від 09.05.2021 року звільнено з 0,5 ставки посади лікаря акушер-гінеколога поліклінічного відділення у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, і такі накази вона не оскаржувала.

Однак суд не врахував зазначених висновків, що призвело до прийняття незаконної ухвали.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та прийняти нову постанову, якою скаргу задовольнити повністю.

На час розгляду справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта адвокат Раврик І.Д. доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, зазначених у ній.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Представник ОСОБА_1 адвокат Савчук Р.Р. подав заяву про розгляд справи в їх відсутності.

Представник Галицького відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) причини неявки в судове засідання не повідомив, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за відсутності інших учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Галицького районного суду від 23 грудня 2021 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Галицька лікарня» Галицької міської ради Івано-Франківської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування наказу про переведення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати та моральної шкоди. Визнано незаконним та скасовано Наказ №31-к від 02.06.2020 року КНП «Галицька лікарня» Галицької міської ради Івано-Франківської області в частині переведення ОСОБА_1 з 01.06.2020 року на посаду лікаря акушер-гінеколога акушер-гінекологічного відділення (0,25 ставки) та лікаря акушер-гінеколога екстреної допомоги акушер-гінекологічного відділення (0,25 ставки). Поновлено ОСОБА_1 з 01.06.2020 року на попередній роботі на посаді лікаря акушер-гінеколога акушер-гінекологічного відділення (0,25 ставки), лікаря акушер-гінеколога екстреної допомоги акушер-гінекологічного відділення (0,25 ставки), лікаря акушер-гінеколога поліклінічного відділення (0,5 ставки). Стягнуто з КНП «Галицька лікарня» Галицької міської ради Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи з 01.06.2020 року по 30.11.2021 року в розмірі 38837 грн. 21 коп., за мінусом загальнообов`язкових податків та зборів. Стягнуто з КНП «Галицька лікарня» Галицької міської ради Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Зазначено, що рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 2157,62 грн. підлягає негайному виконанню. Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Галицька лікарня» Галицької міської ради Івано-Франківської області 2522,40 грн. судового збору в дохід держави (т. 2, а.с. 62-64).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 26.05.2022 року дане рішення залишено без змін (т. 2, а.с. 189-194).

Постановою державного виконавця Галицького відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 06.01.2022 року відкрито виконавче провадження №68067838 з примусового виконання виконавчого листа по вказаній справі про поновлення ОСОБА_1 з 01.06.2020 року на попередній роботі на посаді лікаря акушер-гінеколога акушер-гінекологічного відділення (0,25 ставки), лікаря акушер-гінеколога екстреної допомоги акушер-гінекологічного відділення (0,25 ставки), лікаря акушер-гінеколога поліклінічного відділення (0,5 ставки), що підлягало негайному виконанню.

05.01.2022 року КНП «Галицька лікарня» Галицької міської ради Івано-Франківської області було винесено Наказ №1-к, яким поновлено ОСОБА_1 на посаді 0,5 ставки лікаря акушер-гінеколога поліклінічного відділення з 01.06.2020 року (т. 2, а.с. 223).

Разом з тим, 26.09.2022 року головним державним виконавцем Галицького відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ворох В.П. на адресу КНП «Галицька лікарня» Галицької міської ради Івано-Франківської області було направлено вимогу виконавця щодо надання наказу про поновлення ОСОБА_1 з 01.06.2020 року на попередній роботі на посаді лікаря акушер-гінеколога акушер-гінекологічного відділення (0,25 ставки), лікаря акушер-гінеколога екстреної допомоги акушер-гінекологічного відділення (0,25 ставки) (т. 2, а.с. 222), а 04.11.2022 року винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений строк рішення суду (т. 2, а.с. 220-221).

Звертаючись до районного суду зі скаргою, КНП «Галицька лікарня» Галицької міської ради Івано-Франківської області посилалося на неправомірність винесення цієї постанови, оскільки підприємство виконало вимоги виконавчого листа щодо поновлення ОСОБА_1 з 01.06.2020 року на посаді 0,5 ставки лікаря акушер-гінеколога поліклінічного відділення 05.01.2022 року, а видати наказ про її поновлення на посадах лікаря акушер-гінеколога акушер-гінекологічного відділення (0,25 ставки) та лікаря акушер-гінеколога екстреної допомоги акушер-гінекологічного відділення (0,25 ставки) неможливо, оскільки такі не були предметом розгляду у суді, ОСОБА_1 на них працювала з 01.06.2020 року, та в адміністрації лікарні не було необхідності вказувати їх у Наказі від 05.01.2022 року №1-К.

Залишаючи дану скаргу без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду в частині поновлення стягувача ОСОБА_1 на роботі виконано не було, а тому нарахування штрафу є правомірним.

Однак апеляційний суд з даного приводу зазначає наступне.

Частиною п`ятою статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства відноситься обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у статті 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено також статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 4 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює заходи,необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі-виконавчий документ), у спосіб та в порядку,встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин,передбачених цим Законом; роз`яснює сторонам їхні права і обов`язки.

Згідно ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Частиною 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням вищенаведеного можна зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, утому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

До таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справах №921/16/14-г/15 (провадження №12-93гс18) та №127/9870/16-ц (провадження №14-166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі №2-01575/11 (провадження №14-425цс18), від 13 березня 2019 року у справі №545/2246/15-ц (провадження №14-639цс18), від 03 та 10 квітня 2019 року у справах №370/1288/15 (провадження №14-612цс18) та №766/740/17-ц (провадження №14-664цс18), від 29 травня 2019 року у справі №758/8095/15-ц (провадження №14-134цс19).

Тобто, юрисдикція спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби залежить від типу виконавчого документа, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, а також суб`єктів їх видання.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як вбачається зі заявлених КНП «Галицька лікарня» Галицької міської ради Івано-Франківської області вимог, скаржник оскаржує дії головного державного виконавця Галицького відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ворох В.П. щодо винесення постанови від 4 листопада 2022 року про накладення штрафу за невиконання судового рішення по виконавчому провадженню №68067838.

Таким чином спір у даній справі полягає у стягненні штрафу з боржника, накладеного постановою державного виконавця у виконавчому провадженні.

У такому випадку рішення, дії посадових осіб органів державної виконавчої служби підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку, що зазначена скарга підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки суд першої інстанції не встановив природу правовідносин, які виникли між сторонами, неправильно застосував норми процесуального права, судове рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 377 ЦПК України, у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд, за заявою позивача, в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

Згідно статті 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, колегія суддів роз`яснює Комунальному некомерційному підприємству «Галицька лікарня» Галицької міської ради Івано-Франківської області право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Івано-Франківського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Керуючись статтями 255, 256, 374, 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Галицька лікарня» Галицької міської ради Івано-Франківської області задовольнити частково.

Ухвалу Галицького районного суду від 1 грудня 2022 року скасувати.

Провадження у справі за скаргою Комунального некомерційного підприємства «Галицька лікарня» Галицької міської ради Івано-Франківської області на дії головного державного виконавця Галицького відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ворох В.П. щодо винесення постанови від 4 листопада 2022 року про накладення штрафу за невиконання судового рішення закрити.

Повідомити Комунальному некомерційному підприємству «Галицька лікарня» Галицької міської ради Івано-Франківської області, що розгляд даної категорії справ віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Роз`яснити Комунальному некомерційному підприємству «Галицька лікарня» Галицької міської ради Івано-Франківської області право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Івано-Франківського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: І.В. Бойчук

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 13 січня 2023 року.