Справа № 456/938/22 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 22-ц/811/1005/23 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Марко О.Р.,

з участю: апелянта ОСОБА_1 , його представника -

ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , її представника -

ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 вересня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа - Болехівська міська рада Івано-Франківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

У березні 2022 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просила встановити факт про те, що вона постійно проживала однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з 01.01.2015 року по 11.12.2021 року, тобто до часу відкриття спадщини.

Звернення до суду за встановленням даного факту заявник обґрунтовувала тим, що після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне йому майно, яка складалася: із земельної ділянки, площею 0,1973 га, для обслуговування будівель та ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території м. Болехів Івано-Франківської області, та житлового будинку АДРЕСА_1 .

Спадкодавець був її хрещеним батьком, а оскільки він був одиноким, не мав власних дітей та у зв`язку з похилим віком і станом здоров`я потребував сторонньої допомоги та догляду, тому, починаючи з 2014 року по день його смерті, вона фактично стала проживати з ним однією сім`єю, відтак, вважала себе єдиним спадкоємцем четвертої черги, проте, коли звернулась до нотаріуса оформити свої спадкові права, то їй було роз`яснено про необхідність звернення до суду за встановленням цього факту.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 вересня 2022 року заяву задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_3 постійно проживала однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з січня 2015 року по день смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 , особа, яка не брала участі у справі, однак, вважає, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про його права та законні інтереси. Просив рішення суду скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким відмовити заявниці у задоволенні її заяви.

Зазначає, що він є племінником спадкодавця, а тому відноситься до спадкоємців п`ятої черги спадкування за законом після його смерті, і на цій підставі звернувся до Долинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, надавши документи, що підтверджують його (апелянта) родинні відносини із спадкодавцем, однак, отримав від нотаріуса відповідь про відмову з посиланням на оскаржуване рішення суду.

Наголошує, що судом першої інстанції не було взято до уваги заперечення представника Болехівської міської ради, який, знаючи фактичні обставини справи, просив відмовити в задоволенні заявлених вимог, оскільки заявниця не надала жодних належних доказів про факт спільного проживання з померлим ОСОБА_5 , а в акті обстеження матеріально-побутових умов проживання від 03.02.2022 року, який надала заявниця, на його переконання, міститься не перевірена інформація.

Апелянт звертає увагу, що у суді не досліджувались і не з`ясовувались обставини фактичного місця постійного проживання заявниці та спадкодавця ОСОБА_5 , вважає, що суд ухвалив рішення лише на підставі тверджень заявниці про таке.

Наголошує, що задовольняючи заяву, суд дійшов висновку, що заявниця проживала однією сім`єю із спадкодавцем, однак, судом не встановлено, в якості кого ОСОБА_3 проживала однією сім`єю з спадкодавцем, оскільки вона має свою сім`ю: чоловіка, дітей, з якими проживає в м. Болехові, але за іншою, ніж спадкодавець, адресою.

Переконаний, що ОСОБА_3 свідомо не повідомила його (апелянта) про дану справу.

Окрім того, вказуючи на порушення правил територіальної підсудності, вважає, що справа підлягала розгляду судом за місцем знаходження спадкового майна.

Також звертає увагу, що в даній справі наявний спір про право, тому заява підлягала розгляду в порядку позовного провадження.

В судове засідання апеляційного суду заінтересована особа не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи всі були повідомлені належним чином, тому відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом у її відсутності.

Заслухавши пояснення сторони апелянта в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони заявника, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої цієї статті, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що мають юридичне значення та які встановлюються в судовому порядку, передбачений у статті 315 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного чи природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами і доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч.6 ст.294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

З точки зору закону, під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість.

Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року (справа №640/10329/16).

Звертаючись до суду із вказаною заявою, заявник зазначала, що встановлення даного факту їй необхідне для реалізації свого права на спадщину після смерті ОСОБА_5 , при цьому, заявник не зазначила, а суд не залучив до участі у справі інших спадкоємців, які заявляють свої права на спадкове майно.

Так, зокрема, із витребуваних апеляційним судом матеріалів спадкової справи №353/2021, заведеної 23.12.2021 року Долинською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що окрім ОСОБА_3 , із заявою про прийняття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 , у встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини звернувся апелянт ОСОБА_1 , як спадкоємець п`ятої черги за законом.

Отже, окрім заявника ОСОБА_3 , на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_5 , заявляє свої права ОСОБА_1 , який не визнає прав заявника, а тому наявний спір про право, який належить розглядати в порядку позовного провадження.

Таким чином, під час розгляду даної справи встановлено існування спору про право, який стосується обох спадкоємців і повинен вирішуватися в порядку позовного провадження, а тому, в силу наведених вище норм ЦПК України, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із залишенням заяви ОСОБА_3 без розгляду.

При цьому, заявнику необхідно роз`яснити, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 294, 367, 374 ч.1 п.4, 377, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 вересня 2022 року скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 29 грудня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич