Справа № 562/2375/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2023 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в провадженні в приміщенні суду м.Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Мізоцької селищної ради Рівненської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, -

встановив:

В поданій до суду заяві позивачка, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд ухвалити рішення яким розірвати шлюб між нею та відповідачем та визначити місце проживання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 10 серпня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1000. Від шлюбу мають трьох дітей, двоє з яких є неповнолітніми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Нормальні подружні стосунки між ними не склалися. В них різні погляди на життя, сімейні обов`язки, відсутнє взаєморозуміння, взаємоповага. Фактичні шлюбні стосунки між ними припинено більше десяти років. Вона безповоротно прийшов до висновку про необхідність юридичного припинення шлюбу, подальше його збереження і примирення не можливе. Також вказує на те, що вона має намір виїхати за кордон на постійне місце проживання. Проте, її дочка ОСОБА_3 висловила бажання залишитися проживати зі своїм батьком відповідачем по справі, в зв`язку з чим просить визначити її місце проживання разом з ним.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 вимоги позову підтримала та просить задовільнити його. Додатково суду пояснила, що дочка ОСОБА_3 категорично відмовляється виїжджати за кордон, вона хоче проживати разом з батьком, закінчити навчання в школі. Вона погодилася з цим та просить юридично визначити місце проживання дочки з батьком. На даний час вона проживає у своїх батьків, а відповідач з дочкою ОСОБА_3 проживає окремо.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій позов визнав повністю, просить справу розглянути без його участі.

Представник відповідача адвокат Януль Б.В. в судовому засіданні позов визнав та вказав, що відповідач згідний на розірвання шлюбу, мотиви, що призвели до розпаду сім`ї визнає, також повністю погоджується щодо визначення місця проживання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним.

Представник органу опіки та піклування подав суду заяву в якій рішення органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом батьком ОСОБА_1 підтримав повністю.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що 10 серпня 2002 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, актовий запис № 1000, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 від 10.08.2002 року.

Між подружжям склалися неприязні стосунки в зв`язку з тим, що вони різні за характером, між ними відсутнє взаємопорозуміння, взаємопідтримка.

Тривалий час сторони в шлюбних відносинах не перебувають. Вони не ведуть спільне господарство, в них відсутній спільний сімейний бюджет. Шлюб існує формально.

Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, відповідач згідний на розірвання шлюбу тому суд прийшов до висновку, що дана сім`я розпалась.

Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Що стосується позовних вимог про визначення місця проживання малолітньої дитини, то суд виходить з наступних висновків.

Від шлюбі сторони мають дитину: дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з пояснень позивачки та представника відповідача малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживає разом з батьком ОСОБА_1 , який утримує її та займається її вихованням.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Мізоцької селищної ради ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Мізоцької селищної ради № 199 від 29 грудня 2022 року, доцільно визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 .

З висновку органу опіки та піклування вбачається, що за місцем проживання дитини за адресою АДРЕСА_1 . для малолітньої ОСОБА_3 створені всі належні умови для проживання, розвитку та виховання.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.150 Сімейного кодексу України одним із основних батьківських обов`язків є обов`язок належного виховання та розвитку дитини. Батьки зобов`язані піклуватися, зокрема, про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. Зазначена норма встановлює заборону фізичних покарань дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Частиною 3 ст.151 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Згідно з ч.1, 2 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні спору між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, необхідно виходити з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, ухвалене рішення повинно відповідати інтересам неповнолітніх. При цьому, повинно бути ураховано, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 9 Конвенції про права дитини, визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Враховуючи викладене, суд вважає доцільним визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, ОСОБА_1 , оскільки це відповідає її інтересам.

Керуючись ст.ст.10, 60, 61, 88, 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовільнити.

Шлюб, зареєстрований 10 серпня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, актовий запис № 1000 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.

Визначити місце проживання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскарженим в Рівненський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: Служба у справах дітей Мізоцької селищної ради Рівненської області, смт.Мізоч, вул.Тараса Якимчука, 12, Рівненський район, Рівненська область .

Повний текст рішення суду складено 31 січня 2023 року.

Суддя