провадження № 2/752/806/23
УХВАЛА

10.01.2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П. розглянувши матеріали цивільної справи № 752/19701/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги в частині, -

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває справа № 752/19701/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги в частині. Головуючий суддя Чередніченко Н.П.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.06.2022 року, заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги в частині, було задоволено. Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги в частині, було закрито, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Однак, постановою Київського апеляційного суду від 06.12.2022 року, зазначену ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва було скасовано та направлено справу для продовження розгляду.

Суддею, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, було заявлено самовідвід від подальшої участі в розгляді даного спору, у зв`язку із тим, що судом під її головуванням було висловлено позицію щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, однак, ухвала постановлена під її головуванням була скасована, а тому розгляд даного спору в подальшому може призвести до сумнівів з боку сторін в її неупередженості.

Дослідивши матеріали справи, доводи заяви, вважаю, що заява про самовідвід від розгляду справи підлягає задоволенню за наступних підстав.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Крім того, у п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституціїта ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1999 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Вимога безсторонності згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справах «Булах проти України», «Салов проти України» та ін.) характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги доводи, які викладені в заяві судді про самовідвід з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, та з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення сумніву щодо неупередженості і об`єктивності судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи по суті, приходжу до переконання, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву про самовідвід судді Чередніченко Наталії Петрівни від розгляду цивільної справи № 752/19701/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги в частині, - задовольнити.

Відвести головуючого суддю Чередніченко Наталію Петрівну від розгляду цивільної справи № 752/19701/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги в частині.

Цивільну справу № 752/19701/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги в частині, - передати до канцелярії Голосіївського районного суду м. Києва, - для повторного авторозподілу, відповідно до вимог ч. 3 ст. 14 та ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Чередніченко