Справа № 493/343/20
Номер провадження 2/493/18/22
Д О Д А Т К О В А У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2023 року м. Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області у складі:
головуючого-судді ТІТОВОЇ Т.П.
за участю секретаря СИРОТА О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта заяву представника відповідача ПП «Левчик» - адвоката Танірвердієва Асима Довлат-огли про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПП «Левчик», за участю третьої особи: сектору державної реєстрації юридичного відділу Балтської міської ради Одеської області, про визнання договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації недійсними,
Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 07.12.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ПП «Левчик», за участю третьої особи: сектору державної реєстрації юридичного відділу Балтської міської ради Одеської області, про визнання договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації недійсними залишено без розгляду.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, не повідомивши суд про причину своєї неявки, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши клопотання про розгляд справи без його участі.
Суд, ознайомившись із заявою, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
За правилами, передбаченими ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове рішення ухвалюється в тому ж самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час ти місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення у таких випадках: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Порядок розподілу судових витрат між учасниками справи в цивільному процесі регламентовано ст. ст. 141-142 ЦПК України, положення яких серед іншого передбачають можливість компенсації судових витрат у разі залишення позову без розгляду.
Зокрема ч. 5 ст. 142 ЦПК України передбачає право відповідача у випадку залишення позову без розгляду заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок саме необґрунтованих дій позивача.
Особі гарантується право на звернення до суду за захистом та право на позов. ЦПК України передбачає компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.
При цьому звернення до суду із позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.
За змістом ст. 257 ЦПК України залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення рішення суду у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.
Стягнення з позивача понесених учасниками справи судових витрат, зокрема, у разі залишення позову без розгляду, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача, а за змістом ч. 5 ст. 142 ЦПК України для стягнення компенсації здійснених учасникам справи витрат, пов`язаних з розглядом справи, останнім згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.
Аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 902/136/21.
Виходячи із системного тлумачення положень ч. 5 ст. 142 ЦПК України, необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача.
Оцінюючи дії позивача на предмет необґрунтованості, суд наголошує на тому, що право на судовий захист гарантовано позивачу Конституцією України. Проте реалізація такого права позивачем у будь-якому випадку зачіпає та має вплив на права та інтереси особи, визначеної ним в якості відповідача. Отримавши звернений до себе позов, відповідач цілком логічно з метою ефективного захисту своїх прав був змушений звертатися за професійною правничою допомогою адвоката, яка є оплачуваною працею.
Суд зазначає, що подання заяви про залишення позову без розгляду є виключно свідомим волевиявленням позивача і вчинення ним цієї дії не нівелює наслідків отримання відповідачем правової допомоги адвоката, яка потребує оплати. При цьому самим фактом звернення до суду із такою заявою позивач визнав підстави для відмови в позові, а отже необґрунтованість вчинення ним відповідної процесуальної дії.
Установивши, що подані відповідачем документи на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у своїй сукупності достатніми, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 142 ЦПК України, суд
Заяву представника відповідача ПП «Левчик» - адвоката Танірвердієва Асима Довлат-огли про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ