Справа № 493/15/23
Провадження № 2/493/135/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Мясківської І.М.,

за участю секретаря Пінул І.Б.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

05.01.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 627 кв.м.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в АДРЕСА_1 , на земельній ділянці 627 кв.м. розташований житловий будинок з господарськими будівлями, який був збудований в 1987-1990 роки відповідно до рішення виконкому Балтської міської ради Одеської області № 246 від 20.08.1987 року та договору від 05.09.1987 року про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності її чоловіком ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, яку вона та її син ОСОБА_2 як спадкоємці за законом першої черги прийняли відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як на день його смерті проживали разом з ним.

Згідно украденого між нею та її сином ОСОБА_2 договору про розподіл спадщини, їй у спадщину переходить належний її чоловікові вищевказаний будинок з господарськими будівлями, а сину у спадщину переходить належний чоловікові автомобіль М-41ИЄ, 1986 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Звинувшись до нотаріуса з питань оформлення спадщини, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний будинок на ім`я спадкодавця.

Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину її чоловіка ОСОБА_3 , немає.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Згідно виписки з рішення № 246 виконавчого комітету Балтської міської ради Одеської області від 20.08.1987 року «Про надання земельної ділянки у безстрокове користування для індивідуального житлового будівництва», ОСОБА_3 надано земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку за проектом № 184-24-11 по АДРЕСА_1 , загальною площею 600 кв.м.

Відповідно до копії договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, ОСОБА_3 надано на праві безстрокового користування земельну ділянку загальною площею 300 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва житлового будинку з господарськими будівлями, договір було посвідчено 25.09.1987 року державним нотаріусом Балтської державної нотаріальної контори Одеської області Логач Е.Г.

Як вбачається з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений 28.09.2021 року ФОП ОСОБА_4 , житловий будинок (літ. А), веранда (літ. а), ґанок з козирком (літ.а1), цокольний поверх (літ. А1), підвал (літ А2), вхід у підвал (літ а2), балкон (літ а3) , літня кухня (літ. Б) сарай (літ. В, Г, Ж), навіс (літ. З), вбиральня (літ. К) були збудовані 1990 року, гараж (літ. Д), сарай ( літ. Е), навіс (літ. И) біли збудовані в 1991 році, огорожа (№1), ворота (№2), хвіртка № 3), сход (№І) рік будівництва не вказаний.

Збудований житловий будинок спадкодавець ОСОБА_3 не зареєстрував.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 11.11.2011 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку зі смертю ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, яку позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , як спадкоємці за законом першої черги, родинний зв`язок яких підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 13.03.1982 року, та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 17.03.1984 року, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняли, оскільки постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подали заяву про відмову від неї.

Факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 зі спадкодавцем підтверджується довідкою виданою Балтською міською радою Одеської області № 1742 від 09.11.2021 року.

10.12.2022 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладеного договір про поділ спадкового майна, згідно якого позивачу у спадщину переходить належний ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідачу у спадщину переходить належний ОСОБА_3 автомобіль М-41ИЄ, 1986 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Позивач звернувшись до нотаріуса з питань оформлення спадщини отримала відповідь за № 699/01-16 від 19.11.2021 року про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що житловий будинок з господарськими будівлями, що успадковується, не зареєстрований згідно законодавства, яке діяло за тим часом.

Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до листа Держбуду від 23.03.1999 року та п. 3 постанови Кабінету Міністрів від 09.09.2009 року №1035 «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, спорудженими без дозволу на будівництво», до серпня 1992 року оформлення права власності на будинки проводили органи місцевого самоврядування на основі висновку про технічний стан будинку, складений у бюро технічної інвентаризації і документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташований зазначений об`єкт.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється, що по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто, до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності, одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05.08.1992 року, могли, за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями, отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть, якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності.

Враховуючи всі обставини та надані позивачкою по справі письмові докази, суд вважає, що житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , був побудований спадкодавцем ОСОБА_3 , згідно порядку та діючих норм закону, які діяли на той час. Він будував його на земельній ділянці, яка була виділена йому для індивідуального будівництва житлового будинку та є об`єктом завершеного будівництва.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Глави 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012., Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документу, витяг з Реєстру прав власності.

При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відмову нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою.

Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст. 1261 ЦК України).

З урахуванням встановлених обставин, враховуючи, що у судовому засіданні повністю знайшов своє підтвердження факт, що позивачка є спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , яка спадщину прийняла, оскільки на час смерті чоловіка проживала разом із ним, однак позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок шляхом звернення до нотаріальної контори, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 77, 78, 81, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 354 ЦПК України, ст. ст. 16, 316, 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України,суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за законом першої черги її чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок ( літ. А) загальною площею 85,6 кв. м., житловою площею 41,6 кв.м. з верандою (літ. а), ґанком з козирком (літ.а1), цокольним поверхом (літ. А1), підвалом (літ А2), входом у підвал (літ а2), балконом (літ а3) , літньою кухнею (літ. Б) сараями (літ. В, Г, Е, Ж), гаражем (літ. Д), навісом (літ. З), навісом (літ. И), вбиральнею (літ. К), огорожею (№1), ворота (№2), хвірткою № 3), сходами (№І), які розташовані на земельній ділянці площею 627 кв.м. в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне судове рішення складене 13.02.2023 року.

СУДДЯ