ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/92/23
номер провадження 2-ві/695/1/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Ватажок-Сташинської А.В., розглянувши в залі суду без участі сторін та їх представників в м. Золотоноша питання про самовідвід судді по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 10.01.2023 надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та заява ОСОБА_1 про забезпечення позову (справа №695/92/23, провадження 2-з/695/2/23).

Згідно із протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.01.2023 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Людмила Василівна Середа.

Головуючий по справі суддя Середа Л.В. до відкриття провадження у справі за даним позовом 11.01.2023 подала до суду заяву про самовідвід, посилаючись на те, що предметом вказаного спору є тракторний причіп технологічний «ПСЕ-20» червоного кольору, 1987 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 . У позовній заяві позивач просить витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2 вказаний причіп та повернути його у володіння ОСОБА_1 , крім того накласти арешт на вказаний причіп, викликати в судове засідання та допитати свідків та в судовому засіданні дослідити матеріали цивільної справи №695/1146/19, а саме прослухати записи показів свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які були допитані в судовому засіданні. Разом із тим у провадженні судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середи Л.В. перебувала справа №695/1146/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння. Предметом вказаного спору був також тракторний причіп технологічний «ПСЕ-20» червоного кольору, 1987 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 . У ході розгляду вказаної справи суддею були допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.10.2021р. (справа №695/1146/19) у задоволенні вказаних позовних вимог було відмовлено повністю. Рішення суду (справа №695/1146/19) набрало законної сили 02.12.2021. Наведене, на думку судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середи Л.В., є обставиною, яка викликає обґрунтований сумнів в її неупередженості або об`єктивності.

Сторони в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого висновку.

Відповідно до статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про відвід вирішується невідкладно. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно з ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участі у розгляді справи й підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Крім того, ст. 37 ЦПК України передбачає недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви у провадженні Золотоніського міськрайонного суду (головуючий Середа Л.В.) перебувала справа №695/1146/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння. У ході розгляду вказаної справи суддею були допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

У даній позовній заяві ОСОБА_6 просить витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2 вказаний причіп та повернути його у володіння ОСОБА_1 , крім того накласти арешт на вказаний причіп, викликати в судове засідання та допитати свідків та в судовому засіданні дослідити матеріали цивільної справи №695/1146/19, а саме прослухати записи показів свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які були допитані в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 1, 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України зазначене є обставиною, яка викликає обґрунтований сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ст. 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно з ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Складовою гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суду є процесуальне право учасника справи заявити відвід судді, який розглядає його справу, вказане процесуальне право на відвід судді гарантує неупередженість та об`єктивність суду.

Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу за наявності обставин, які викликають сумнів в його об`єктивності та неупередженості судді.

Стаття 6 § 1 Конвенції вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був «безстороннім». Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб (Kyprianou проти Кіпру [ВП], § 118; Micallef проти Мальти [ВП], § 93).

У справі «Олександр Волков проти України»(Oleksandr Volkov v. Ukraine, рішення від 9 січня 2013 року, заява №21722/11) ЄСПЛ зазначено «104. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності».

На думку ЄСПЛ, неупередженість може визначатися виходячи з суб`єктивної перевірки, а саме на підставі особистих переконань конкретного судді в конкретній справі, а також об`єктивної перевірки, при оцінці того, забезпечив суддя достатні гарантії для виключення правомірних сумнівів в цьому зв`язку.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, а саме обставин щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Таким чином, підстави для відводу, у тому числі самовідводу судді, можна умовно поділити на безумовні - ті, що чітко визначені законом, й оціночні - які вимагають оцінки.

Так, безумовними є наступні підстави: 1) якщо суддя брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо суддя є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 3) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу; 4) підстави, встановлені статтею 37 ЦПК України. Наявність цих юридичних фактів достатньо для того, щоб суддя був відведений.

До оціночних підстав належать такі підстави: 1) якщо суддя прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 2) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. При цьому, підстава щодо прямої чи опосередкованої заінтересованості судді в результаті розгляду справи дозволяє особам, які беруть участь у справі, у разі наявності у них доказів можливої заінтересованості судді у вирішенні справи, заявляти відвід судді. У такому випадку особа, яка заявляє відвід судді з вказаної підстави, повинна навести конкретні факти такої заінтересованості судді та підтвердити їх відповідними доказами, що дають підставу для застосування даної норми. Це може стосуватися тих випадків, коли суддя висловив свою думку до початку розгляду справи по суті, тобто вже визначив тим самим своє ставлення до його результату або коли результат справи зачіпає тією чи іншою мірою інтереси самого судді або ж близьких йому людей.

Право на подання заяви про відвід судді, самовідвід є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У Рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Piersack vs Belgium (заява №8692/79), Grieves vs UK (заява № 57067/00) зазначено, що в конкретній справі повинно існувати яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Le Compte, Van Leuven and De Meyere, заява № 7238/75, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Згідно з п. 43 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» (заява №33958/96), та п. 50 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява №33949/02) особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Загальною декларацією з прав людини (ст. 10), та Міжнародним пактом про громадянські і політичні права (ч. 1 ст. 14) гарантовано право кожної особи на розгляд її справи компетентним незалежним та неупередженим судом у встановленому законом порядку. Незалежне суддівство є відповідальним за належну реалізацію цього права. Незалежність суддів передбачає, що судді повинні приймати безсторонні рішення, згідно з власною оцінкою фактів і знанням права, без будь-якого втручання, прямого або непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких причин.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не лише у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ ІІ показник: Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

У справі «Білуха проти України» (заява №33949/02, рішення від 09.11.2006) Європейським судом з прав людини зазначено, що з урахуванням об`єктивного критерію слід визначитися чи існують переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні питання того чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що суддя був небезсторонній вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суд, розглянувши заяву про самовідвід головуючого судді, вважає, що вказану заяву належить задовольнити, оскільки головуюча по справі суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В. не може брати участь у розгляді даної справи з обставин, викладених в заяві про самовідвід, які можуть викликати сумнів в її об`єктивності та неупередженості при розгляді даної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст. 36-37, 39-41 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середи Л.В. по справі 695/92/23 провадження по справі 2/695/517/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити.

Дану справу передати в канцелярію суду для перерозподілу іншому судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області, який визначається у порядку встановленому ст. 14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.В. Ватажок-Сташинська