Справа №538/1753/22
Провадження по справі №2/538/56/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2023 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Бондарь В.А.,

за участю секретаря судового засідання Горілей Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця Полтавської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до Лохвицького районного суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 22.07.2008 року уклали кредитний договір № PLX0GL, згідно якого позивач зобов"язався надати відповідачу кредит в розмірі 9775,20 (Долар США) на термін до 22.07.2018 року , а відповідач зобов"язався повернути кредит та сплатити відсотки в строк та порядок, встановлений договором. Відповідачем не надано в строки грошові кошти для погашення боргу. 17.12.2014 року позивач звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області з позовом про стягнення боргу з відповідача. Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 14.01.2015 року було задоволено позов та стягнуто заборгованість. На даний час рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 14.01.2015 року не виконано боржником. Прострочена сума заборгованості за тілом кредиту становить 6451,81 (Долар США). Оскільки з відповідача було стягнено заборгованість за кредитом за період з дати укладення кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Бериславського районного суду Херсонської області від 14.01.2015 року , тобто за період з 17.12.2014 року по 16.10.2014 року, то за період з 01.03.2020 року по 04.11.2022 року відповідач має заборгованість в розмірі 518,71 (Долар США), яка складається з 518,71 (Долар США )- 3 % річних від простроченої суми. Враховуючи положення ст. 599 ЦК України, ст. 625 ч. 2 ЦК України, позивач пояснює, що рішення суду від 14.01.2015 року не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов"язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов"язання, а тому просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 518.71 (Долар США) , що за курсом 36.56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.11.2022 року складає 18964,04 грн. за кредитним договором № PLX0GL від 22.07.2008 року та складається з 518,71 (Долар США) - 3 % річних від простроченої суми та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 13.12.2022 року провадження по даній справі відкрито та по справі призначено судове засідання.

Представник позивача від Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" в судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву, у якій просив справу розглянути без його присутності та повністю задовольнити позовні вимоги.

Відповідач по справі в судове засідання не з"явився, надавши до суду заяву, якою просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги не визнає повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як встановлено судом, АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 22.07.2008 року уклали кредитний договір № PLX0GL, згідно якого позивач зобов"язався надати відповідачу кредит в розмірі 9775,20 (Долар США) на термін до 22.07.2018 року , а відповідач зобов"язався повернути кредит та сплатити відсотки в строк та порядок, встановлений договором. Відповідачем не надано в строки грошові кошти для погашення боргу. 17.12.2014 року позивач звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області з позовом про стягнення боргу з відповідача. Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 14.01.2015 року було задоволено позов та стягнуто заборгованість. На даний час рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 14.01.2015 року не виконано боржником. Прострочена сума заборгованості за тілом кредиту становить 6451,81 (Долар США). Оскільки з відповідача було стягнено заборгованість за кредитом за період з дати укладення кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Бериславського районного суду Херсонської області від 14.01.2015 року , тобто за період з 17.12.2014 року по 16.10.2014 року, то за період з 01.03.2020 року по 04.11.2022 року відповідач має заборгованість в розмірі 518,71 (Долар США), яка складається з 518,71 (Долар США )- 3 % річних від простроченої суми.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред?явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов?язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Відповідно до статті 625 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Тлумачення частини першої статті 509, частини першої статті 267, статті 625 ЦК України свідчить, що:

(1) натуральним є зобов?язання вимога в якому, не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набути майном;

(2) конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов?язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку;

(3) кредитор в натуральному зобов?язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов?язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку.

Натуральним є зобов?язання вимога в якому, не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набути майном. Конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов?язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку. Кредитор в натуральному зобов?язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов?язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку.

Позивач АТ КБ "ПриватБанк" просить стягнути з відповідача - 518,71 (Долар США) - 3 % річних від суми простроченої заборгованості. 3 % річних були нараховані до вимоги, яка існує в натуральному зобов?язанні.

Тому в задоволенні позовної вимоги про стягнення 3 % річних слід відмовити за безпідставністю, а отже в позові АТ КБ "ПроватБанк" про стягненя заборгованості слід відмовити.

Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином , в разі відмови в задоволені позову з відповідача на користь позивача не підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 141, 258-265, 354 ЦПК України; ст. ст. 267, 509, 625 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

В позові Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області В.А. Бондарь