Провадження №2/592/88/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі головуючого судді Корольової Г.Ю., за участю секретаря судового засідання Панасовської В.В., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Управління «Служба у справах дітей» про вселення до квартири,

УСТАНОВИВ

Позивач звернулася до суду із даним позовом, просила суд винести рішення, яким вселити її, ОСОБА_3 разом із дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування позовних вимог зазначила наступне.

Згідно свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є власниками квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . разом із відповідачами у даній квартирі зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільна дочка позивача та відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка позивача - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач вказує, що відповідачі в останній час стали чинити їй та дітям перешкоди у користуванні зазначеною вище квартирою. Посилаючись на норми Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та практику Європейського суду з прав людини вважала дії відповідачів незаконними, та просила задовольнити позовні вимоги, вселити її разом із дітьми до вищезазначеної квартири.

Позивач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Мовчан Р.А. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - адвокат Титор Р.М. позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. У своїх запереченнях посилались на той факт, що будівля відповідача належить відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві власності, зазначив, що позивач більше року тому добровільно виїхала із спірного домоволодіння, не сплачувала і не сплачує комунальні послуги. Після розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_5 позивачка самостійно залишала житло, забрали усі речі і жодного разу не з`являлася з вимогою вселення. Відповідач ОСОБА_5 не проживає у будинку більш 5 років і ніяких перешкод щодо вселення не чинить. Виходячи із викладеного просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом оголошення на офіційному веб-порталі суду.

Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» СМР в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій просив розглянути дану справу за його відсутності, при вирішенні спору покладався на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_8 допитана у судовому засіданні, суду пояснила наступне. ОСОБА_3 є її подругою, у зв`язку з чим вона дуже добра знає їхню родину. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 приблизно о 2008 році зареєстрували шлюб, мають спільну дитину - ОСОБА_9 , прожили разом приблизно 10 років. Вказує, що після вселення до будинку відповідачів батько позивачки робив у спірному будинку ремонт, ОСОБА_3 разом із відповідачем ОСОБА_5 купляли меблі до вказаної будівлі. Серед іншого зазначає, що відповідачка ОСОБА_4 казала позивачці ОСОБА_3 , щоб та або платила за комунальні послуги, або виїжджала із вказаної будівлі, крім того зазначила, що відповідач ОСОБА_5 дзвонив позивачці із погрозами та вимагав залишити будинок. Свідок серед іншого суду зазначила, що у позивачки ОСОБА_10 не було можливості сплачувати комунальні послуги через низький дохід. Також свідок зазначила, що восени 2020 року позивачка ОСОБА_5 виїхала із спірного домоволодіння, оскільки відповідачка ОСОБА_4 вимкнула опалення, та на неї, ОСОБА_3 , чинився тиск із боку відповідачів. Крім того свідок суду пояснила, що позивачка ОСОБА_5 , намагалася декілька разів вселитися до вказаної будівлі, серед іншого у листопаді 2021 року, однак її туди не пустили, бажає жити за вказаною адресою.

Свідок ОСОБА_11 допитана у судовому засіданні, суду пояснила, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 її сусіди, а ОСОБА_3 колишня невістка ОСОБА_4 . Вказує, що сторони жили спільно у спірній будівлі, однак відносини у них були не дуже гарні. В один із днів вона побачила, що біля сусідів стоїть вантажник та вони завантажують меблі, ОСОБА_4 їй сказала, що ОСОБА_3 виїжджає, при цьому будь-яких сварок не було. Після цього, приблизно через рік, позивачка приходила до сусідки і намагалася вселитися, однак ОСОБА_4 її не пустила. Вказує, що не бачила, щоб позивачка приходила до відповідачки ОСОБА_4 , діти також не приходять до неї. Зазначає, що відповідачка ОСОБА_4 не бажає, щоб позивач проживала у неї, оскільки та не оплачує комунальні послуги.

Свідок ОСОБА_12 допитана у судовому засіданні, суду пояснила, що вона є сусідкою відповідачки ОСОБА_4 , будь-яких сварок між сторонами під час того, як позивач ОСОБА_3 виїжджала із будинку вона не бачила. Вказує, що відносини між сторонами були не дуже гарні, однак відповідачка ОСОБА_4 мовчки на все реагувала. Зі слів відповідачки ОСОБА_4 їй відомо, що позивач ОСОБА_3 відмовлялася платити за комунальні послуги. Крім того свідок суду повідомила, що була присутня під час того як позивач намагалася в`їхати до спірного будинку, однак її (позивачку) не пустили.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що вона добре знає як позивачку так і відповідачів. Підтвердила, що позивачка ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 , який потім виїхав проживати до м. Києва спочатку на заробітки, а пізніше зустрів іншу жінку. Позивачка подала на розлучення, але продовжувала проживати у свекрухи. А коли остання почала чинити перешкоди, а саме вимикати опалення, вимушена була тимчасово виїхати з будинку до їх знайомого. Однак, повідомила, що виїхала вона саме у серпні 2020 року, тобто не під час опалення у зимовий період.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, її представника, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи у повному обсязі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, з матеріалів справи вбачається наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло серія НОМЕР_1 від 21.10.2005 року, а також витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 29.12.2005 року /а.с.9,38/ - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є власниками квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З інформаційної довідки № 657/2320 від 01.06.2021 року вбачається, що за вказаною адресою також зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З пояснень відповідача ОСОБА_4 , а також свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 допитаних у судовому засіданні, вбачається, що позивач ОСОБА_3 у вересні 2020 року добровільно залишила будинок відповідачів, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та вивезла особисті речі.

З матеріалів справи, а також пояснень відповідача ОСОБА_4 вбачається, що комунальні послуги у вищевказаному будинку сплачуються нею самостійно /а.с. 42-43/

Відповідно до ст. 405 ЦК України , члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання . Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є власниками квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , але позбавлені можливості у повній мірі використовувати своє право власності у зв`язку з тим, що в зазначеній вище квартирі зареєстрована позивач ОСОБА_3 та її діти - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які фактично в ній не проживають.

З пояснень усіх допитаних у судовому засіданні свідків вбачається, що позивач ОСОБА_3 добровільно залишила спірне житлове приміщення у вересні 2020 року, і більше року там не проживає, ніяких перешкод у користуванні даною квартирою щодо неї відповідачами з вересня 2020 року по 16 листопада позивачу відповідачами не чинилося.

З пояснень свідків вбачається, що позивач ОСОБА_3 намагалася в`їхати до спірної будівлі 16 листопада 2021 року, тобто більше ніж через рік після того, як добровільно його залишила.

Також з матеріалів справи, та пояснень свідків вбачається, що позивач не сплачувала і не сплачує комунальні послуги.

Реєстрація позивача перешкоджає власникам користуватися своїм майном, що порушує їх права, тим, що вони змушені сплачувати комунальні послуги за відповідача. Позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів порушення її прав відповідачами.

Таким чином, оцінивши докази у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні як, в цілому, так і кожного доказу окремо, суд прийшов до висновку, що позивачці необхідно відмовити в задоволенні позову, за недоведеністю факту порушення її прав відповідачами.

Керуючись ст.2, 4 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 щодо вселення її разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідачі: ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ; ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 .

Третя особа - Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, м.Суми, вул.Харківська, 35, .

Повний текст рішення виготовлено 16.01.2023 року.

Суддя Г.Ю. Корольова