Справа № 522/8479/21
Провадження № 2-з/522/14/23
УХВАЛА

13 січня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси в складі головуючого судді Косіциної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника споживчого товариства «Право на відпочинок» Ровкова С.О. про вжиття заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2021 року Споживче товариство «Право на відпочинок» звернулось до Приморського районного суду міста Одеси з позовними вимогами до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: Першої донецької державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Халявка Наталії Миколаївни та приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Федоряки Ольги Сергіївни в яких просить про визнання довіреності недійсною, про визнання договору дарування недійсним, про витребування майна з чужого незаконного володіння, про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Косіциній В.В.

Ухвалою від 31 травня 2021 року позовну заяву Споживчого товариства «Право на відпочинок» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: Першої донецької державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Халявка Наталії Миколаївни та приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Федоряки Ольги Сергіївни в яких просить про визнання довіреності недійсною, про визнання договору дарування недійсним, про витребування майна з чужого незаконного володіння, про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень залишено без руху.

04 червня 2021 року до суду представником позивача подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 07 червня 2021 року відкрито провадження у справі, встановлений загальний порядок розгляду справи та призначено проведення підготовчого судового засідання.

08 лютого 2022 року ухвалою суду задоволено клопотання та зупинено провадження у справі № 522/8479/21 за позовом Споживчого товариства «Право на відпочинок» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: Першої донецької державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Халявка Наталії Миколаївни та приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Федоряки Ольги Сергіївни в яких просить про визнання довіреності недійсною, про визнання договору дарування недійсним, про витребування майна з чужого незаконного володіння, про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до набрання законної сили судового рішення у цивільній справі №522/8412/19 за позовом ОСОБА_3 до Споживчого товариства «Право на відпочинок», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи Перша донецька нотаріальна контора, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Халявка Наталія Миколаївна, приватний нотаріус Білоцерківського нотаріального округу Федоряка Ольга Сергіївна про визнання договору недійсним, про визнання довіреності недійсною, про витребування майна з чужого незаконного володіння, про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Споживчого товариства «Право на відпочинок», за участі третьої особи Державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Шевцової Ольги Володимирівни про визнання недійсним договору купівлі-продажу дачі, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

13 січня 2023 року ухвалою суду поновлено провадження у справі за клопотанням сторони.

12 січня 2023 року на електронну адресу суду представником споживчого товариства «Право на відпочинок» Ровковим С.О. подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, а саме накладення арешту на нерухоме майно, а саме житловий будинок належний ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви, вказано, що позивачу жодним чином не було відомо про наявність за адресою: АДРЕСА_1 декількох зареєстрованих об`єктів нерухомості (6 різних об`єктів), зміну ОСОБА_2 правового статусу «дачі» на «житловий будинок» у 2017 році СТ «Право на відпочинок» відчужило зазначений спірний об`єкт ОСОБА_3 , а державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори Шевцова О.В. не могла жодним чином ідентифікувати, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вже існує інша реєстрація права власності на вказаний об`єкт. Крім того, наразі відповідачем ОСОБА_2 вживаються дії щодо відчуження спірного житлового будинку по АДРЕСА_1 . В зв`язку з чим, позивач просив вжити заходи забезпечення позову.

Отже, заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, передбачено нормами чинного законодавства та є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1, 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суд від 23.12.2020 N 756/2609/20 (провадження N 61-11479св20) викладено правову позицію згідно з якою:

"Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу".

У відповідності з ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Суд встановив, що заявлений позивачами вид заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, передбачений нормами чинного законодавства, та є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної справи. Таке забезпечення позову, враховуючи його предмет та ціну позову, можна вважати співмірним із заявленими вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як вбачається із наданих суду матеріалів справи, предметом розгляду по даному позову є визнання договору дарування та довіреності недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Виходячи з викладеного, заходи забезпечення позову про які просить позивач, фактично будуть спрямовані на охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як відсутність вказаних заборон може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, оскільки відповідач має можливість для відчуження спірного майна, існує реальна можливість для відповідача відчужити майно третім особам, що суттєво ускладнить виконання можливого рішення суду.

Суд також встановлює, що наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачу чи будь-яким іншим особам збитки.

Вимоги позивача щодо забезпечення позову суд вважає розумними, обґрунтованими та адекватними.

Крім того, суд бере до уваги те, що позивач має зареєстроване місце проживання в Україні. Також, у суду не має підстав вважати майновий стан позивача таким, який ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідачеві, які можуть бути спричинені забезпеченням позову чи у випадку відмови у позові.

Встановивши, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Таким чином, суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-154, 157, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника споживчого товариства «Право на відпочинок» Ровкова С.О. про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок загальною площею 59,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Суддя Косіцина В.В.