Справа № 536/256/22
Провадження № 2/524/169/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі: головуючого - судді Нестеренка С.Г., за участі: - секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., - представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області цивільну справу за позовом ПрАТ «Страхова компанія «ВЕЛТЛІНЕР» до ОСОБА_1 про стягнення у порядку регреса виплаченого страхового відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року до суду надійшло письмове клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , котрий діє як адвокат без обмеження повноважень, про закриття провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з тим, що відсутній предмет спору.

Суд, вислухавши клопотання та пояснення представника відповідача з приводу заявленого клопотання, встановив наступне.

Як постає з позовної заяви предметом позову є стягнення у порядку регреса виплаченого страхового відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди третій особі ОСОБА_3 з посиланням позивача на ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування».

Позивач вказував у позовній заяві, що вважає, що він набув право вимоги (регресу) до особи, відповідальної за спричинення збитків, тобто до відповідача ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що відшкодував спричинену шкоду внаслідок ДТП, що мала місце 23 лютого 2021 року о 20 год. 34 хв. у м. Кременчук біля буд. № 15 по вул. Академіка Маслова за участі автомобілів «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , страхувальнику - третій особі ОСОБА_3 за договором добровільного страхування (деліктні зобов`язання).

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу - відповідача ОСОБА_1 була застрахована в АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», яку було залучено до участі у справі третьою особою.

Дані обставини учасниками справи не заперечувалися.

Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 4 липня 2018 року розмежувала інститути регресу та суброгації.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Натомість, як зазначає Велика Палата, згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

З огляду на це відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, а тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Таким чином, враховуючи принцип єдності судової практики, позивач не має правових підстав для звернення з позовом саме до відповідача ОСОБА_1 про стягнення у порядку регреса виплаченого страхового відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди третій особі ОСОБА_3 , оскільки з врахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 4 липня 2018 року, позивач має безперешкодне право захистити свої права шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність, у даному випадку саме до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП».

Крім того з наданих позивачем суду документів вбачається, що позивач звертався до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність, тобто до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» .При цьому суд звертає увагу учасників справи, що юридична адреса АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» - 01014, м. Київ, вул. Бастіонна, 5/13, а з вимогою до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» позивач звернувся з невідомих причин за іншою адресою: АДРЕСА_1 . Тому твердження позивача про залишення вимоги без задоволення могли були зумовлені необізнаністю АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» про існування необхідності здійснення такої виплати, оскільки за своєю юридичною адресою такої вимоги позивача вказана страхова компанія не отримувала.

З огляду на практику Великої Палати Верховного Суду така обставина, як залишення вимоги без задоволення, не є підставою для звернення з позовом про відшкодування витрат на завдавача шкоди, а не до страховика, у якого була застрахована цивільно-правова відповідальність завдавача шкоди.

Крім цього як вбачається з витягу з ЄДРЮОФОПГФ, сформованого 13.12.2022 року на порталі Opendatabot, страховик АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» є зареєстрованою юридичною особою згідно законодавства України. Оскільки його діяльність не припинена і юридична особа не виключена з ЄДРЮОФОПГФ, то позивач не мав та не має жодних перешкод звернутися з відповідними претензіями, а у подальшому до суду у порядку господарського судочинства з відповідним позовом саме до АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП».

Таким чином, як на момент звернення з позовом до суду, так і станом на час розгляду справи відсутній предмет спору за позовною вимогою до відповідача ОСОБА_1 , з якою позивач звернувся до суду.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Свою позицію щодо закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України ОП КЦС ВС ухвалила у постанові по справі № 638/3792/20 від 20 вересня 2021 року.

Колегія суддів вважала, що необхідно конкретизувати висновок Верховного Суду щодо застосування пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, а саме зазначити, що закриття провадження у справі можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судового рішення, з огляду на таке.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовані спірні питання.

Суд на підставі наведених обставин дійшов висновку, що необхідно закрити провадження у справі у зв`язку з тим, що відсутній предмет спору.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи, у тому числі позивачеві, наслідки ч. 2 ст. 256 ЦПК України, а саме що у разі закриття провадження у справі повторне (чергове) звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Сторони у справі не заявляли про понесення ними будь-яких судових витрат.

Керуючись ст. 42, 48, 222, 255, 256, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ПрАТ «Страхова компанія «ВЕЛТЛІНЕР» до ОСОБА_1 про стягнення у порядку регреса виплаченого страхового відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з тим, що відсутній предмет спору.

Позивач: ПрАТ «Страхова компанія «ВЕЛТЛІНЕР», , м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. № 1В, 4-й поверх.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 .

Третя особа: - Страхова компанія АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП», місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Бастіонна, буд. № 5/13; - ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала виготовлена, підписана та проголошена 17 січня 2023 року. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення (виготовлення і підписання). Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: