Справа № 206/7/23
Провадження № 2/206/280/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Прінь І.П. ознайомившись із уточненою позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, що подана представником позивача - адвокатом Довженко Олександром Вадимовичем,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності, в якому позивач просив суд:

- стягнути зі ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію частки ринкової вартості автомобіля марки «RENAULT», модель «SCENIC» в сумі 152383,29 грн.;

- стягнути зі ОСОБА_2 на його користь частку спільних збережень в сумі 100000,00 грн.

Ухвалою суду від 11.01.2023 року було відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

30.01.2023 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 .

Судове засідання, призначене на 09.02.2023 року, було відкладено на 07.03.2023 року через неявку сторін в судове засідання.

07.03.2023 року розгляд справи не відбувся через відсутність електропостачання у суді.

06.03.2023 року представником позивача ОСОБА_4 адвокатом Довженко О.В. подано заяву про уточнення позовних вимог. У цій заяві позивач просить:

1. визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу №1242/2022/3578035 від 29.12.2022 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про продаж автомобіля марки «RENAULT», модель «SCENIC»;

2. визнати право власності за ОСОБА_1 на автомобіль марки «RENAULT», модель «SCENIC», з відшкодуванням на користь ОСОБА_2 грошової компенсації за належну їй частку вказаного автомобіля у розмірі 152383,29 грн., що була внесена ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду;

3. стягнути зі ОСОБА_2 на його користь частку спільних збережень в сумі 100000,00 грн.

Однак дана заява підлягає поверненню позивачу, оскільки подана з порушенням вимог ст. 49 ЦПК України.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 49 ЦПК України у справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 фактично заявлені нові позовні вимоги, у тому числі до нового відповідача ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу №1242/2022/3578035 від 29.12.2022 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про продаж автомобіля марки «RENAULT», модель «SCENIC»; про визнання за ним право власності на автомобіль марки «RENAULT», модель «SCENIC», з відшкодуванням на користь ОСОБА_2 грошової компенсації за належну їй частку вказаного автомобіля у розмірі 152383,29 грн., а також викладені нові обставини обгрунтування позовних вимог в цій частині.

Тобто, позивач у заяві фактично змінив і підставу і предмет позову, тобто подав новий позов.

Таким чином, заява позивача ОСОБА_5 , подана його представником ОСОБА_6 , про уточнення позовних вимог підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтями 49, 260, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_5 , подану 06.03.2023 року його представником ОСОБА_6 , про уточнення позовних вимог повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя І.П. Прінь