Справа №:755/3810/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Гаврилової О.В.,

за участю секретаря Зілінської М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про заміну сторони виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду, через систему «Електронний суд», із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11 травня 2016 року у справі №755/3810/16-ц було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/3 частки заробітної плати щомісячно. Стягнення аліментів відбувається через Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ВП №63793296. Заявник, посилаючись на те, що він досяг повноліття та має можливість самостійно приймати рішення, ним та його матір`ю прийнято рішення щодо заміни сторони виконавчого провадження по аліментах.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив задовольнити заявлені вимоги.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що вона вимоги визнає в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористався.

За змістом ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву про заміну сторони виконавчого провадження за відсутності учасників справи.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК, суд розглянув справу за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали заяви та справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII

від 03 жовтня 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як убачається з матеріалів справи, в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа №755/3810/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Судом встановлено, що заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11 травня 2016 року позов задоволено, ухвалено стягнути стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 26-27).

26 серпня 2016 року ОСОБА_2 отримано виконавчий лист, що підтверджується розпискою в довідковому листі до справи.

Як убачається з результатів пошуку виконавчих проваджень в АСВП, Дніпровським ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) 03 грудня 2020 року відкрито ВП №63793296 відносно боржника - ОСОБА_3 , стягувачем за яким є ОСОБА_2

15 вересня 2021 року ОСОБА_5 змінив прізвище та по батькові на ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 35)

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Згідно ст. 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до ч.1 ст. 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Аналіз ст. 8 СК України та ч.1 ст. 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

При цьому ч. 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. (ч.3 ст. 512 ЦК України)

Верховним Судом України у постанові від 20 липня 2013 року в справі № 6-122цс13 викладена правова позиція, згідно якої, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України,

ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимог (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За змістом ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Згідно з ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, для вирішення питання можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Особа, звертаючись до суду із заявою про заміну позивача (стягувача) з примусового виконання рішення суду у справі на його правонаступника повинна довести належними та допустимими доказами, за яким саме (на підставі правочину або на підставі закону) до неї перейшли права вимоги відносно боржника і який обсяг цих прав.

Заявник посилається на досягнення ним 18-ти річного віку, як на підставу заміни стягувача у виконавчому провадженні, що суперечить положенням як ст. 512 ЦК України так і ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України, оскільки за рішенням суду аліменти стягуються за період з 29 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, на утримання останнього, яке за цей період здійснювалось саме стягувачем

ОСОБА_2 , яка в свою чергу не втратила процесуальний статус у виконавчому провадженні.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 258-260, 442, 354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволені заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про заміну сторони виконавчого провадження -відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: