Ухвала

13 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 635/4249/20

провадження № 61-13298ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 грудня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Єрмакова Наталія Яковлівна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Салімовська Марина Миколаївна, ОСОБА_4 про визнання частини довіреності нікчемною та визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним,

встановив:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просила суд:

- визнати недійсною (нікчемною) довіреність, видану нею на ім'я ОСОБА_2 01 квітня 2019 року, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Єрмаковою Н. Я. за № 358, в частині: розпорядження та користування належним ОСОБА_1 на праві приватної власності житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , та з питань, пов'язаних з оформленням необхідних документів для укладення договорів постачання з усіма комунальними службами з правом поставити на реєстраційний облік місця проживання будь-яких осіб та в разі необхідності зняти всіх осіб з реєстрації місця проживання;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений 07 лютого 2020 року між ОСОБА_1 , від імені якої діяв ОСОБА_2 на підставі довіреності від 01 квітня 2019 року, та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Салімовською М. М., за № 105.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 06 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року, у задоволенні позову відмовлено.

22 грудня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 грудня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року у вказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 04 січня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, який продовжувався ухвалою від 24 січня 2023 року.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 24 січня 2023 року заявником надіслано до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з відповідним обґрунтуванням та доказами.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Чирка О. О. просить суд поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, вказує, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції нею отримано 25 листопада 2022 року на електронну адресу. На підтвердження наведеного надає копію відповіді Полтавського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року № 4.11-04/ЕП-122/23, у якій вказано, що постанову Полтавського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 635/4249/20 надіслано 25 листопада 2022 року о 15 год 24 хв на електронну адресу одержувачу - ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також зазначено, що документ доставлено до електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2 о 15 год 38 хв.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено із поважних причин, він підлягає поновленню.

Підставами касаційного оскарження судових рішень представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

- застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 12 лютого 2019 року в справі № 754/7061/15 та від 04 грудня 2019 року в справі № 917/1739/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);

- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Харківського районного суду Харківської області від 06 грудня 2021 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року.

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Витребувати з Харківського районного суду Харківської області цивільну справу № 635/4249/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Єрмакова Наталія Яковлівна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Салімовська Марина Миколаївна, ОСОБА_4 про визнання частини довіреності нікчемною та визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко