Справа № 502/1839/22
30 січня 2023 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Березнікова О.В.,
за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,
розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом АТ «АЛЬФА-БАНК» (АТ «СЕНС БАНК» після 01.12.2022) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2008/694-Ф03.14/102, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 100 000,00 дол. США.
Відповідно до затвердженого передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «АЛЬФА-БАНК» та рішення єдиного акціонера АТ «УКРСОЦБАНК» від 15 жовтня 2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «АЛЬФА-БАНК» став правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків після АТ «Укрсоцбанк».
01.12.2022 було внесено запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування АТ «АЛЬФА-БАНК» на АТ «СЕНС БАНК» у зв`язку зі зміною найменування банку без зміни реквізитів.
Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 17 березня 2016 року задоволено позовні вимоги АТ «УКРСОЦБАНК» та стягнуто з ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 3 172 982,61 грн.

На час звернення з позовом, рішення суду відповідачем не виконане.

Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач просив позов задовольнити.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2008/694-Ф03.14/102, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 100 000,00 дол. США..

Відповідно до затвердженого передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішення єдиного акціонера АТ «УКРСОЦБАНК» від 15 жовтня 2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «АЛЬФА-БАНК» став правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків після АТ «УКРСОЦБАНК».

01.12.2022 було внесено запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування АТ «АЛЬФА-БАНК» на АТ «СЕНС БАНК» у зв`язку зі зміною найменування банку без зміни реквізитів.

Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 17 березня 2016 року задоволено позовні вимоги АТ «УКРСОЦБАНК» та стягнуто з ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 3 172 982,61 грн.

Рішення суду є чинним, однак відповідачем не виконане.

Відповідно до наданих розрахунків 3% річних та інфляційних втрат, розрахованих на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, у позивача виникла заборгованість в розмірі 745 650,91 грн., з якої: 95 189,48 грн. - 3% річних; 650 461,44 грн. - інфляційних втрат.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінніположень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач станом на дату звернення АТ «АЛЬФА-БАНК» (АТ «СЕНС БАНК» після 01.12.2022) до суду, має грошове зобов`язання перед Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «АЛЬФА-БАНК» (АТ «СЕНС БАНК» після 01.12.2022), на підставі рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 17 березня 2016 року, яким стягнуто з відповідача суму боргу у розмірі 3 172 982,61 грн.

Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами наявні грошові зобов`язання.

З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, які не виконані боржником в повному обсязі, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України.

Суд погоджується з розрахунком 3% річних та інфляційних втрат, наданим позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Таким чином законодавство України передбачає обов`язок боржника (відповідача) добровільно і своєчасно виконати рішення суду.

В свою чергу, положеннями ч.2 ст.18 ЦПК України передбачено, що невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З врахуванням вищезазначеного, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Окрім того, позивачем по справі подано заяву у якій останній просить суд, зокрема, замінити АТ «АЛЬФА-БАНК» на АТ «СЕНС БАНК», у зв`язку зі зміною назви позивача, на що суд зазначає наступне.

Як встановлено вище, 01.12.2022 Національним банком України було внесено запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування АТ «АЛЬФА-БАНК» на АТ «СЕНС БАНК» у зв`язку зі зміною найменування банку без зміни реквізитів.

Положеннями ЦПК України не передбачено заміну сторони у справі у зв`язку із заміною її (його) назви.

Разом з тим, ст. 55 ЦПК України передбачає процесуальне правонаступництво, відповідно до чого суд, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Проте, вказана норма статті не стосується питання з приводу зміни назви юридичної особи, що в своєму розумінні не є правонаступництвом.

Таким чином слід зазначити, що у разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору судом, про неї обов`язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Питання про стягнення судових витрати суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,259,263-267,279,280-283 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» (АТ «СЕНС БАНК» після 01.12.2022) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» (АТ «СЕНС БАНК» після 01.12.2022), , 745 650,91 грн. заборгованості, з якої: 95 189,48 грн. - 3% річних; 650 461,44 грн. - інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» (АТ «СЕНС БАНК» після 01.12.2022), , витрати по сплаті судового збору у сумі 11 184,76 грн..

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте Кілійським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О.В.Березніков