Справа №478/1327/22 пров. №2/478/38/2023
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

09 січня 2023 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П. ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Казанківської селищної ради про визнання права на майнові права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Казанківської селищної ради про визнання права на майнові права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила що, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, у вигляді прав засновника ФГ «ВОЛЯ» (, місцезнаходження юридичної особи: 56000, Миколаївська область, Баштанський (Казанківський) район, смт. Казанка, вул. Сільська, буд. №14). Звернувшись до приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О., для оформлення своїх спадкових прав, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку прав ФГ «ВОЛЯ», у зв`язку з відсутністю сформованого статутного капіталу.

Посилаючись на викладене просить визнати за нею, право на майнові права засновника ФГ «ВОЛЯ» (, місцезнаходження юридичної особи: 56000, Миколаївська область, Баштанський (Казанківський) район, смт. Казанка, вул. Сільська, буд. №14), в порядку спадкування за законом, після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу такого висновку.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, встановлених у статях 175 і 177 ЦПК України.

Зазначену позовну заяву ОСОБА_1 подано без додержання вимог встановлених п.3 ч.3 ст.175, ч.4 ст.177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно ст.19 Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Частиною 1 ст.22 Закону України «Про фермерське господарство» визначено, що фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про фермерське господарство» успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

У разі успадкування майна фермерського господарства одним спадкоємцем, він стає правонаступником успадкованого майна фермерського господарства з перспективою подальшого ведення фермерського господарства.

Статтею 190 ЦК України визначено, що майном, як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є не споживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Поняття майнового права визначено ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Відповідно до нього майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Отже, моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий момент набуття права власності на певну річ чи сукупність речей, укладення правочину.

Разом з тим, суд зазначає, що позовна заява ОСОБА_1 не містить посилань на те, яке майно входить у цілісний майновий комплекс ФГ «ВОЛЯ», у зв`язку з чим суд позбавлений можливості визначити ціну позову.

Згідно ст.191 ЦК України, підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема ціну позову та обґрунтований розрахунок його ціни, виходячи із вартості спірного майна.

Пред`являючи позов майнового характеру (про визнання права на майнові права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом) позивач ОСОБА_1 не зазначила ціну позову, яка визначається дійсною вартістю ФГ «ВОЛЯ» як цілісного майнового комплексу, право на використання яким позивач претендує в майбутньому.

За таких обставин позивачу необхідно зазначити ціну позову, а саме дійсну вартість ФГ «ВОЛЯ» як цілісного майнового комплексу, (на день звернення до суду).

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач ОСОБА_1 пред`являючи позов майнового характеру, не додала до позовної заяви документів, які свідчать про оплату нею судового збору в необхідному розмірі.

Так, в силу приписів ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», зі змінами та доповненнями, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» №1928-IХ передбачено, що у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року становить 2481 гривень.

Відповідно до вимог п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», зі змінами та доповненнями, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 992 грн 40 коп. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 12405 грн.

Отже, позивачу ОСОБА_1 необхідно зазначити ціну позову та доплатити судовий збір за вимогою майнового характеру, у розмірі, що відповідатиме 1 відсотку ціни позову, при цьому відрахувати вже сплачений судовий збір на суму 992 грн 49 коп.

За таких обставин згідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з встановленням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя

П о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Казанківської селищної ради про визнання права на майнові права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом, - залишити без руху.

Надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків, а саме:

1. Подати позовну заяву у новій редакції, яка повинна відповідати вимогам ЦПК України, в якій зазначити ціну позову;

2. Доплатити судовий збір за вимогою майнового характеру, у розмірі, що відповідатиме 1 відсотку ціни позову, при цьому відрахувати вже сплачений судовий збір на суму 992 грн. 49 коп., на р/р UA0014412, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , Код класифікації доходів 22030101, Отримувач коштів: Миколаїв.ГУК/тг смт. Казанка/22030101.

Оригінал квитанції про сплату судового збору надати до Казанківського районного суду Миколаївської області.

У випадку невиконання вимог ухвали у зазначений строк заява вважатиметься неподаною і буде повернена позивачу.

На ухвалу в частині, що стосується зобов`язання зі сплати судового збору може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Дата складення ухвали 09.01.2023 року.

Суддя І.П. Сябренко