Постанова

Іменем України

28 грудня 2023 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/13633/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 06 червня 2022 року

в складі судді Яковлєвої Л. В.

у цивільній справі №359/12536/21 Бориспільського міськрайонного суду Київської області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року позивач - ТОВ «Перший український експертний центр» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги.

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилався на те, що 29 квітня 2020 року ТОВ «Перший український експертний центр» уклало із співвласниками багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. За цим договором Товариство зобов`язалось забезпечувати утримання спільного майна багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем та утримання ліфтів тощо. Крім того, позивач забезпечував надання послуг з опалення, постачання холодної води та інших житлово-комунальних послуг.

Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 і несе обов`язок по оплаті за надані йому житлово-комунальні послуги. Разом з тим, відповідач не виконує обов`язок з оплати наданих йому послуг, у зв`язку із чим, станом на 29.11.2021 у нього виникла заборгованість по оплаті вказаних послуг за період з 01 травня 2020 року по 31 жовтня 2021 року в розмірі 12 693, 46 грн.

Посилаючись на вказані обставини, ТОВ «Перший український експертний центр» просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 12 693,46 грн а також 3% річних у розмірі 298,92 грн та інфляційні втрати у розмірі 899,15 грн.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києвавід 06 червня 2022 року позов задоволено у повному обсязі, а також стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2 270,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що він не має можливості, як власник, володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а саме квартирою АДРЕСА_2 . Доступу до належного йому на праві власності майна він не має. На численні звернення протягом 2020-2022 років до майстра будинку, уповноваженого позивачем, ОСОБА_1 відмовляли у наданні доступу до вказаної квартири, відмовляли у наданні ключів від квартири з посиланням прийти в інший день, в інший час, на необхідність укладення договорів, при цьому не надаючи таких договорів та без пояснень предмету цих договорів.

Оскільки ОСОБА_1 не має доступу до квартири, відтак, він не був і не є споживачем послуг, тому не зобов`язаний їх оплачувати.

Апелянт зазначає, що в його квартирі відсутні прилади обліку та тепловіддавальні поверхні (радіатори, регістри, стінки печей, трубопроводи систем опалення тощо), тому обсяги спожитого опалення не підтверджені належними доказами. При цьому, нарахування вартості опалення, яке відповідачу не надавалося, є безпідставним та необґрунтованим.

Також відповідач наголошує, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що його уповноважено надавати послуги з утримання багатоквартирного будинку в якому знаходиться квартира відповідача.

За наведених обставин, просив скасувати заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської областівід 06 червня 2023 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просив скаргу залишити без задоволення, а заочне рішення суду просив залишити без змін.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки дана справа є малозначною та ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про розгляд його апеляційної скарги в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (а. с. 180).

Позивач належним чином повідомлений про розгляд апеляційної скарги відповідача в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (а. с. 181).

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 посилався на те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм процесуального права, а саме без належного повідомлення його про розгляд справи.

Колегія суддів погоджується не погоджується з такими доводами скаржника, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями частин першої, другої статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Повідомлення учасників справи про місце, дату і час судового засідання проводиться судом, відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України.

За приписами статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення - завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Таким чином, про належне повідомлення учасника справи про час і місце розгляду справи у даному випадку може свідчити лише розписка.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовною заявою, позивач зазначив останню відому адресу відповідача ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 (а. с. 1).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що Сапацинський є власником нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 (а. с. 19-20)

За відомостями з запиту щодо реєстрації місця проживання особи від 14.12.2021 інформація щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 відсутня (а. с. 27).

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12 січня 2022 року відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Судове засідання призначено на 01 лютого 2022 року.

01 лютого 2022 року судове засідання відкладено на 25.02.2022 року. Судове засідання, призначене на 25.02.2023 згідно довідки, було знято з розгляду та призначено на 06.06.2022 в якому й ухвалено оскаржуване рішення.

Судом за адресою, зазначеною в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_3 , тобто за останньою відомою адресою місця проживання ОСОБА_1 , надсилалися судові повістки про виклик в судове засідання, які поверталися без вручення з відміткою про відсутність адресата.

За приписами ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування) місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції повідомляв ОСОБА_1 про розгляд даної справи у відповідності до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України.

Так на аркуші справи 39 знаходиться оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування) невідоме. Вказане оголошення датоване 10.05.2022 та виконане з використанням електронної системи документообігу «Д-3».

Отже, в матеріалах справи наявні відомості про належне повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання, призначене на 06.06.2020, в якому ухвалено оскаржуване рішення, а також і про розгляд справи в цілому.

З огляду на викладене, не знайшли свого підтвердження доводи скаржника щодо неналежного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 . Вказана обставина підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 244156823 від 12 лютого 2021 року.

Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 25 лютого 2019 року за №130 Товариству з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» встановлені тарифи на теплову енергію, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для потреб споживачів багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 .

Між ТОВ «Перший український експертний центр» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 (секції 5, 6) в особі ОСОБА_2 укладений договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 29 квітня 2020 року. Додатком №1 до цього Договору визначена ціна на послугу з управління багатоквартирним будинком для житлових та нежитлових приміщень, відповідно якого ціна на послугу за адресою: АДРЕСА_1 (секції 5, 6) складає 8,98 грн. 00 коп. за 1 кв. м.

З розрахунку заборгованості за комунальні послуги судом встановлено, що ОСОБА_1 , як власник квартири АДРЕСА_2 за період з 01 травня 2020 року по 29 листопада 2021 року має заборгованість у розмірі 12 693, 46 грн.

У зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за спожиті комунальні послуги Товариством боржнику нараховані 3% річних в розмірі 298,92 грн та інфляційні втрати в розмірі 899,15 грн, що підтверджується відповідним розрахунком, правильність складення якого перевірена судом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності наявності у відповідача заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 12 693, 46 грн, та з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних, що становить загальну суму 13891,53 грн, а також відсутності в матеріалах цивільної справи доказів на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення вказана заборгованість погашена, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на встановлені судом обставини та беручи до уваги факт невиконання відповідачем, як власником квартири, обов`язку по оплаті наданих йому позивачем житлово-комунальних послуг, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість, розмір якої відповідачем спростовано не було, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про задоволення позову та стягнення заборгованості у визначеному судом розмірі.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач був позбавлений можливості користуватися належною йому квартирою, відтак не повинен оплачувати житлово-комунальні послуги з підстав некористування ними, колегією суддів відхиляються, виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» надає послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 ) згідно Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 29 квітня 2020 року.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідачу ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує (частина 4 цієї статті).

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 322 ЦК України).

З розрахунку заборгованості за комунальні послуги судом встановлено, що ОСОБА_1 , як власник квартири АДРЕСА_2 за період з 01 травня 2020 року по 29 листопада 2021 року має заборгованість у розмірі 12 693, 46 грн.

Апеляційний скарга не містить доводів щодо невірно визначеного розміру нарахованої заборгованості.

Враховуючи викладене, відповідач, як власник квартири у вищевказаному будинку, який несе обов`язок по сплаті за надані йому позивачем житлово-комунальні послуги згідно умов договору та на підставі вимог закону, був зобов`язаний погасити існуючу у нього заборгованість по наданим послугам.

Необґрунтованими є і доводи скарги про відсутність у квартирі відповідача опалювальних приладів, як підставу для не нарахування йому плати за послуги з опалення, що, зокрема, вбачається з наступного.

Опалювальною є загальна площа квартири без урахування лоджій, балконів і терас відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету міністрів від 21.07.2005 №630, що діяла на момент надання послуг.

Розрахунок тепла по квартирним теплолічильникам відбувається відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Мінрегіону № 315 від 22.11.2018 року. З доданого розрахунку вбачається, що при розрахунку тепла за квартирою АДРЕСА_2 опалювальна площа становить 57,8.

Крім того, вищезазначеною Методикою передбачено, що базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є опалювальна площа приміщень, зазначена у договорі про надання послуги з постачання теплової енергії. У разі, якщо відомості про опалювальну площу не були надані споживачем, базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є загальна площа приміщення у метрах квадратних, визначена за даними, зазначеними у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а у разі відсутності у ньому інформації про окремі приміщення - за даними, зазначеними у документах, що посвідчують право власності на такі приміщення, тобто доводи відповідача, що позивачем при нарахуванні опалення була врахована загальна площа квартири, є хибними.

Таким чином, позивачем проведено нарахування опалення за квартирою АДРЕСА_2 з врахуванням усіх вимог законодавства.

Доводи скарги про те, що відповідач був необізнаний про прийняття ОСББ рішення щодо укладення договору від 29 квітня 2020 року з позивачем, тому не зобов`язаний виконувати умови цього договору, колегією суддів відхиляються, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 204 ЦК України договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 29 квітня 2020 року є правомірним, оскільки його недійсність не встановлена у судовому порядку і він не є недійсним у силу вимог закону.

Згідно ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками.

Виключно співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, визначеному законом.

Управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

У відповідності Закону України № 2189-VIII до п. 6) ч. 1 ст. 1 індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України № 2189-VIII визначено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

На загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку, проведених 30.09.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 (секції 5, 6) було винесено 2 питання на голосування, а саме: 1. Обрання уповноваженої особи співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання Договору з управителем здійснення контролю за його виконанням; 2. Визначення управителем багатоквартирного будинку ТОВ «Перший український експертний центр» (, адреса: 04060, м. Київ, вул. Берлінського, 15) та визначити, що обслуговування будинку АДРЕСА_1 (секції 5, 6) здійснюватиметься у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869.

У зборах 30.09.2019 року взяли участь особисто співвласники квартир та нежитлових приміщень загальною площею 5 699,00 м2, що становить 55,09% загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що підтверджується протоколом від 30.09.2019 року.

На загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку, проведених 16.03.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 (секції 5, 6) було винесено 2 питання на голосування, а саме: 1. Затвердити тарифи за надання послуг з управління будинком ( АДРЕСА_1 (секції 5, 6) у розмірі 8,98 гри. на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку. 2. Визначити, що у разі зміни цін/тарифів обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр», зокрема, але не виключно: збільшення податків та зборів, підвищення мінімальної заробітної плати, амортизаційних відрахувань, підвищення цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, підвищення цін/ тарифів контрагентами Товариства, Товариство проводить коригування встановлених цін/тарифів. Визначити, що у разі зміни цін/тарифів, Товариство не менше ніж за 15 днів до введення їх в дію повідомляє про це мешканців шляхом розміщення оголошення на своєму офіційному сайті www.puec.com.ua , та об`яв на дошках оголошень.

У зборах 16.03.2020 року взяли участь особисто співвласники квартир та нежитлових приміщень загальною площею 7 943,3 м2, що становить 76,78% загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що підтверджується протоколом від 16.03.2020 року.

Відповідно до протокольного рішення співвласників багатоквартирного будинку, позивач був обраний управителем будинку АДРЕСА_1 .

Також співвласниками протокольно погоджено ціну тарифу на управління вказаним будинком.

На підставі Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку було укладено договір про надання послуг з управління зазначеним будинком від 29.04.2020 року.

При цьому, відповідач був обізнаний у проведенні загальних зборів 30.09.2019 року та 16.03.2020 року та особисто приймав участь в голосуванні, про що свідчать його підписи у протоколах загальних зборів співвласників від 30.09.2019 та 16.03.2020 року. Доказів, які б свідчили, що підписи від імені ОСОБА_1 у протоколах вчинені не ним, а іншою особою, стороною відповідача суду не надані, у зв`язку із чим колегія суддів вважає доведеним факт його обізнаності із рішеннями, прийнятими на загальних зборах ОСББ.

Такі обставини встановлені у постанові Київського апеляційного суду від 22.09.2023 при перегляді рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2023 року у справі №359/870/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги, а відтак доказуванню не підлягають.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди відповідача з висновками суду щодо їх оцінки. При цьому, докази та обставини, на які посилається відповідач у апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, встановлено обсяг прав та обов`язків сторін, застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що склались між сторонами, надано повну, всебічну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам, та з урахуванням їх належності, допустимості та достатності обґрунтовано задоволено позовні вимоги ТОВ «Перший український експертний центр» в частині стягнення на його користь з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 12 625 грн. 89 коп.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (210 200,00 грн), справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська