ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 613/178/19 Номер провадження 22-ц/814/1046/23Головуючий у 1-й інстанції Уварова Ю.В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І. В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційно скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 14 лютого 2020 року, ухвалене суддею Уваровою Ю.В., повний текст ухвали складено дата не вказана

за заявою ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову

у справі за позовомОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про поділ спільного майна подружжя, визнання дійсною нотаріально не посвідчену згоду на міну автомобіля на квартиру, визнання удаваними правочинами біржового договору купівлі-продажу автомобіля та договору дарування квартири - фактичним договором міни, визнання права спільної сумісної власності на квартиру та визначення часток, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_3 звернулася до Богодухівського районного суду Харівської області з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про поділ спільного майна подружжя, визнання дійсною нотаріально не посвідчену згоду на міну автомобіля на квартиру, визнання удаваними правочинами біржового договору купівлі-продажу автомобіля та договору дарування квартири - фактичним договором міни, визнання права спільної сумісної власності на квартиру та визначення часток.

14.03.2019 року ОСОБА_3 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила суд заборонити ОСОБА_2 відчужувати будь-яким способом квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 20.08.2011 року (а.с. 1 виділених матеріалів цивільної справи).

Заява ОСОБА_3 про забезпечення позову мотивована тим, що ОСОБА_3 випадково стало відомо про намір ОСОБА_2 відчужити вище вказану квартиру добросовісному набувачу, після чого неможливо буде виконати рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 18 березня 2019 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову - задоволено. Накладено заборону на відчудження та вчинення будь - яких дій на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (а.с. 2-3 виділених матеріалів цивільної справи).

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 26 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про поділ спільного майна подружжя, визнання дійсною нотаріально не посвідчену згоду на міну автомобіля на квартиру, визнання удаваними правочинами біржовий договір купівлі продажу автомобіля та договору дарування квартири фактичним договором міни, визнання права спільної сумісної власності на квартиру та визначення часток - відмовлено в повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_3 - залишена без задоволення. Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26 червня 2019 року - залишити без змін.

15.01.2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих згідно ухвали Богодухівського районного суду Харківської області від 18 березня 2019 року.

Заява ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову мотивована тим, що 05.12.2019 року Харківським апеляційним судом рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26 червня 2019 року залишено без змін, рішення суду набрало законної сили, а тому відпала потреба у забезпеченні позову.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 14 лютого 2020 року заява ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову - задоволена. Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 18 березня 2019 року у вигляді накладення заборони на відчуження та вчинення будь-яких дій на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки рішенням Богодухівського районного суду від 26.06.2019 року відмовлено у задоволенні позовних ОСОБА_3 , постановою Харківського апеляційного суду від 05.12.2019 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26.06.2019 року залишено без змін, таким чином рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26.06.2019 року набрало законної сили 05.12.2019 року, тому, виходячи з положень ст. 18 ЦПК України, яка передбачає обов`язковість судових рішень, суд вважає, що подальше застосування заходів забезпечення позову є недоцільним та таким, що порушує права власника майна, заява ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 , а саме заборонити ОСОБА_2 до закінчення касаційного розгляду даної справи№613/178/19 відчужувати 33/46 часток квартири АДРЕСА_1 у будь-який спосіб (та скасувати заходи забезпечення позову в частині 13/46 часток квартири).

Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи. Законодавцем не передбачено обмеження (заборону) забезпечення позову на стадії касаційного розгляду справи. Вказує, що у разі скасування заходів забезпечення позову до закінчення касаційного розгялу даної справи, відповідач ОСОБА_2 відчужить спірну квартиру, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення її позовних вимог при новому розгляді справи. Суд першої інстанції не встановив обставину, що ухвалою Верховного Суду від 29.01.2020 року за її касаційною скаргою відкрито касаційне провадження. Заходи забезпечення позову не обмежують будь-яким чином право відповідача та членів його сім`ї на користування спірною квартирою (проживання, здачу в оренду тощо). Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними позовним вимогам, а саме визначення ОСОБА_2 33/46 часток квартири.

Відзиві на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02.03.2020 року дана справа витребувана з Богодухівського районного суду Харківської області (а.с. 110 виділених матеріалів цивільної справи).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 10.01.2022 року апеляційна скарга ОСОБА_3 залишена без руху (а.с. 1234-125 виділених матеріалів цивільної справи).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 22.02.2022 року у даній справі відкрито апеляційне провадження (а.с.135 виділених матеріалів цивільної справи).

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

З 03.08.2022 року дана справа перебуває у провадженні Полтавського апеляційного суду (а.с. 140 виділених матеріалів цивільної справи).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15.08.2022 року справа призначена до розгляду на 09.01.2023 року о 10-20 год., з повідомленням учасників справи (а.с. 141 виділених матеріалів цивільної справи).

У судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явилися. При цьому, колегія суддів враховує, що електронний варіант ухвали Полтавського апеляційного суду від 15 серпня 2022 розміщено в мережі Інтернет за адресою: https://reyestr.court.gov.ua/ та відповідно оприлюднено.

Також колегія суддів бере до уваги, що саме позивач ОСОБА_3 є ініціатором апеляційного провадження, а тому, звернувшись з апеляційною скаргою у справі, вона є безпосередньо зацікавленою вчиняти дії з метою одержання інформації про хід та стан справи.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й усіх осіб, які беруть участь у справі. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (див. mutatis mutandis рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.89, N 11681/85)). Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, рішення у справах "Олександр Шевченко проти України" (Case of Aleksandr Shevchenko v. Ukraine) від 26.04.2007, N 8371/02 та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) від 14.10.2003, заява N 50966/99)).

Таким чином, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів для прискорення процедури розгляду. Позивач, подавши апеляційну скаргу, з метою добросовісного користування процесуальними правами учасника судового процесу згідно з вимогами ст. 44 ЦПК України повинна виявляти інтерес до відомого їй провадження, зокрема, щодо руху поданої неї скарги та результату розгляду її судом.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_1 , виданого 21.05.2020 року Богодухівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного сану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), ОСОБА_3 зареєструвала шлюб 21.05.2020 року з ОСОБА_6 та їй присвоєно прізвище ОСОБА_7 (а.с. 131).

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 26 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про поділ спільного майна подружжя, визнання дійсною нотаріально не посвідчену згоду на міну автомобіля на квартиру, визнання удаваними правочинами біржовий договір купівлі продажу автомобіля та договору дарування квартири фактичним договором міни, визнання права спільної сумісної власності на квартиру та визначення часток - відмовлено в повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_3 - залишена без задоволення. Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26 червня 2019 року - залишити без змін.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 18 березня 2019 року, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду від 26 червня 2019 року набрало чинності, а тому подальше застосування заходів забезпечення позову є недоцільним та таким, що порушує права власника майна ОСОБА_2 .

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч. 9,10 ст. 158 ЦПК України ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Постановляючи ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 18 березня 2019 року, суд першої інстанції правильно виходив з того, що рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26 червня 2019 року, яким відмовлено у позові ОСОБА_3 , набрало законної сили 05.12.2019 року, тому заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Законодавець не передбачає збереження заходів забезпечення позову у разі повторного розгляду цивільної справі після скасування ухвалених судових рішень касаційним судом.

Доводи апеляційної скарги про те, що у разі скасування заходів забезпечення позову до закінчення касаційного розгляду даної справи відповідач ОСОБА_2 відчужить спірну квартиру, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення її позовних вимог при новому розгляді справи, що суд першої інстанції не встановив обставину, що ухвалою Верховного Суду від 29.01.2020 року за її касаційною скаргою відкрито касаційне провадження, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки норми ЦПК України не передбачають таких дій суду першої інстанції, позивач не позбавлена права повторно звернутися до суду із заявою про забезпечення позову.

Наведені доводи апеляційної скаргине спростовують висновків суду першої інстанції про необгрунтованість заяви відповідача про скасування заходів забезпечення позову, позивач не навела достатніх підстав щодо неправильності застосування судом норм матеріального права та/чи порушення норм процесуального права як необхідної передумови для відмови у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права та не може бути скасована з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, відповідно апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 14 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 січня 2022 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов