Справа № 486/1201/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2023 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Кірімової О.М.,

за участю секретаря Рожкової Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка заяву про відвід судді по цивільній справі № 486/1201/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання квартири особистою власністю

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

20 жовтня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання квартири особистою власністю.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10 лютого 2021 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання квартири особистою власністю прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Розпорядженням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21.06.2022 року дану справу для розгляду передано до Арбузинського районного суду Миколаївської області.

Ухвалою Арбузинського районного суду від 24 червня 2022 року дану справу прийнято до провадження, справу визначено розглядати в порядку загального провадження.

До початку продовження судового засідання позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 через канцелярію суду подано заяву про відвід головуючому судді у справі Кірімовій О.М. Свою заяву мотивує тим, що його представник ОСОБА_3 та представник протилежної сторони спілкувалися з головуючою перед початком судових засідань, після чого його представник, схиляла його до визнання позову. Після чого він відмовився від послуг адвоката Саннікової Н.Г., яка повідомляла йому, що так бажає головуючий по справі. Вважає, що головуюча по справі заінтересована в рішенні по справі,тому не може довіряти розглядати вказану справу під її головуванням тому заявляє про відвід судді Кірімовій О.М.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Вирішуючи питання про заявлений відвід, суд виходить з наступного.

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до сталої практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та соціальної Ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, мають бути усунуті будь-які сумніви учасників справи в неупередженості судді у спосіб відведення такого судді від подальшого розгляду справи.

У відповідності з п. 66 Рішення ЄСПЛ (Справа «Мироненко і Мартенко проти України, заява № 4785/02») безсторонність судді за усталеною практикою Суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Відповідно до об`єктивного критерію, визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. З огляду на те, що зовнішні прояви можуть мати певну важливість, ЄСПЛ у справі «De Cubber v. Belgium» зазначив, що «правосуддя має не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві («Wettstein v. Switzerland», «Castillo Algar v. Spain», «Білуха проти України»). Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Так, достатнім для відводу є обґрунтоване припущення, що суддя у силу дії певних чинників не зможе виглядати в очах незацікавлених спостерігачів безстороннім та неупередженим.

Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 ст. 6 Конвенції, приходжу до висновку, що з метою забезпечення достатніх гарантій для того щоб виключити сумнів щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, з метою запобігання у подальшому нарікань на необ`єктивність та упередженість головуючого, приходжу до висновку що заява про відвід головуючого судді підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 259-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про відвід судді Кірімової О.М. - задовольнити.

Відвести суддю Арбузинського районного суду Миколаївської області Кірімову О.М. від участі в розгляді справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання квартири особистою власністю.

Передати цивільну справу № 486/1201/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання квартири особистою власністю, до канцелярії суду для визначення судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова