Справа № 2/593/288/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бережанський районний суд Тернопільської області

"15" грудня 2023 р.

в складі: головуючого судді: Німко Н.П.

при секретарі: Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бережанського відділу державної виконавчої служби Тернопільського району Тернопільської області про зняття арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Бережанського відділу державної виконавчої служби Тернопільського району Тернопільської області про зняття арешту на майно. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час нотаріального оформлення акту придбання земельної ділянки, від приватного нотаріуса дізнався, що на його нерухоме майно накладено арешт, який зареєстровано 07.08.2007 року Бережанською державною нотаріальною конторою. Підставою такого обтяження слугувала постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА403431 від 06.08.2007 року відділу ДВС Бережанського районного управління юстиції. У виконавчій службі та нотаріальній конторі інформація про матеріали провадження відсутня. Враховуючи наведене, позивач просив скасувати арешт з його нерухомого майна.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву, у якій просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Бережанського відділу державної виконавчої служби Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Подав відзив на позовну заяву, у якому вказав, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта наявний арешт майна боржника №5443421 від 2007 р., однак при реєстрації арешту на майно боржника не зазначено № виконавчого провадження для ідентифікації. Станом на 08.11.2023 р. в Бережанському ВДВС відсутні виконавчі провадження за яким боржником виступає ОСОБА_1 . Однак згідно Інформації Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, вбачається арешт на майно боржника на підставі наказу Господарського суду Тернопільської області від 20.02.2007 №3/36-250, виконавчий документ повернуто стягувачу 30.12.2009. Отже, Закон передбачає конкретний перелік випадків, коли арешт знімається виконавцем, а в інших випадках, такий арешт знімається судом. Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача просив розглянути та прийняти рішення в межах чинного законодавства, справу просив розглянути справу за його відсутності, щодо її вирішення - поклався на думку суду.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №270722066 від 16 серпня 22021 року, на все нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА 403431, 06.08.2007, Відділ Державної виконавчої служби Бережанського управління юстиції.

Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №103434 від 06 серпня 2007 року, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Бережанського районного управління юстиції при примусовому виконанні наказу №3/36-250, виданого 20 лютого 2007 року Господарським судом Тернопільської області, встановлено, що боржник в добровільному порядку борги та виконавчий збір не погасив, а тому постановлено накласти арешт на все майно (рухоме та нерухоме), що належить ОСОБА_1 ; заборонити здійснювати відчуження будь-якого рухомого та нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1

07 серпня 2007 року Бережанською державною нотаріальною конторою внесено реєстраційний запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про заборону відчуження усього рухомого майна боржника ОСОБА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №13829880 від 07.08.2007 року.

07 серпня 20070 року Бережанською державною нотаріальною конторою внесено реєстраційний запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону відчуження усього нерухомого майна власника ОСОБА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №13829847 від 07.08.2007 року.

Відповідно до копії листа №4908 від 07.03.2023 року Бережанського відділу ДВС у Тернопільському районі Тернопільської області, вбачається, що згідно даних АСВП виконавчі провадження на ОСОБА_1 , жителя с.Тростянець Тернопільського району, у відділі відсутні станом на 13.03.2023.

Існуюча заборона на відчуження майна порушує права та інтереси позивача, як власника майна, тому наявна заборона відчуження належного йому майна на даний час не має жодних правових юридичних підстав

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

В судовому засіданні встановлено, станом на 08.11.2023 року відсутні виконавчі провадження стосовно ОСОБА_1 .

Стаття 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає випадки, коли можливе зняття арешту з майна.

Частина 5 цієї статті передбачає зняття арешту судом за інших обставин.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) зазначено, що право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) зазначено, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись положеннями Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 167, 258, 260-261, 447, 449 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з усього рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бережанського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №103434 від 06 серпня 2007 року.

Відомості про сторін у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Бережанський відділ державної виконавчої служби Тернопільського району Тернопільської області, вул.Банкова. 6, м.Бережани Тернопільської області, .

У зв`язку із складністю справи, у відповідності до ч.6 ст. 259 ЦПК України, повний текст рішення суду складено 22 грудня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко