Головуючий суддя
в суді І інстанції Потапенко А.В.
Єдиний унікальний № 374/7/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року суддя Ржищівського міського суду Київської області Потапенко А.В., перевіривши позовну заяву Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії АТ "Укртелеком" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за неналежне виконання умов договору оренди нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

10.01.2023 до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява АТ "Укртелеком" в особі Київської міської філії АТ "Укртелеком". Ціна позову складає 86 116 грн 24 коп.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2023 визначено головуючого суддю Ржищівського міського суду Київської області.

Як встановлено з позовної заяви, юридична адреса позивача: м. Київ, вул. Антоновича, 40.

Відповідно до інформації ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, яка надійшла до Ржищівського міського суду Київської області 24.01.2023, встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Перевіривши позовну заяву, приходжу до висновку, вважаю, що справу необхідно надіслати за підсудністю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 26 - 30 ЦПК).

Виходячи з поняття підсудність у цивільному судочинстві, як розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ, підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Порядок визначення територіальної підсудності цивільних справ, закріплений в ст. 27-30 ЦПК України, відповідно до яких підсудність визначається за предметними і територіальними ознаками.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за неналежне виконання умов договору оренди нерухомого майна №01421-82Е000 від 15.03.2021 у розмірі 86 116 грн 24 коп. Нерухоме майно, про оренду якого укладено вказаний договір знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Кагарлицького районного суду Київської області.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 30 ЦПК України визначено перелік позовів, які розглядаються за правилами виключної підсудності.

Так, за змістом частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» (абзац перший пункту 41, пункт 42), перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини та інше.

Правові висновки щодо застосування положень цивільного та господарського процесуального законодавства України про виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20).

З аналізу логічної послідовності змін до формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю вбачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Подібні правові висновки щодо застосування правил виключної підсудності спорів з приводу нерухомого майна викладено у постанові Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18, у постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 506/33/19 .

З матеріалів справи вбачається, що спір виник внаслідок заборгованості ОСОБА_1 за послуги оренди (платне користування нерухомим майном) відповідно до умов договору оренди нерухомого майна № 01421-82Е000 від 15.03.2021, надані Акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Київської міської філії АТ "Укртелеком" за місцем нерухомого майна - Київська область, м. Кагарлик, вул. Комунарська, 14. Отже предметом даного позову є нерухоме майно, для якого положеннями ст. 30 ЦПК України встановлена виключна підсудність, враховуючи, що розгляд справи не розпочато, а згідно з ч. 1 ст. 378 ЦПК України порушення правил виключної підсудності є підставою для скасування рішення і передачі справи на новий розгляд, вважаю, що дана позовна заява не підсудна Ржищівському міському суду Київської області, а тому підлягає передачі за підсудністю до Кагарлицького районного суду Київської області.

Порядок передачі справ з одного суду до іншого встановлено ст. 31 ЦПК України.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи викладене, позовну заяву Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії АТ "Укртелеком" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за неналежне виконання умов договору оренди нерухомого майна необхідно передати на розгляд за підсудністю до належного суду, а саме: до Кагарлицького районного суду Київської області.

Керуючись ст. ст. 30, 31, 260, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії АТ "Укртелеком" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за неналежне виконання умов договору оренди нерухомого майна передати за підсудністю до Кагарлицького районного суду Київської області 09200, Київська область, м. Кагарлик, вул. Ярослава Мудрого, 3).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Потапенко