2/465/1555/23
РІШЕННЯ

Іменем України

01.02.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Марків Ю.С.

за участі секретаря судового засідання Мучинської Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Плат Є.І. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позов мотивує тим, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Головенко І.А. 09.08.1995 року за реєстровим №946. Відповідач по справі є сином позивачки, однак за місцем своєї реєстрації за вищевказаною адресою не проживає, про що було складено відповідний акт про фактичне не проживання особи у квартирі. Як відомо позивачці, відповідач на даний момент перебуває у місцях позбавлення волі та не заперечує його зняття з реєстрації, однак не в змозі видати довіреність у відповідності до чинного законодавства, оскільки втратив паспорт громадянина України.

Враховуючи вищевикладене, просить усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням.

Позивач в судове засідання не з`явилась, однак від представника такої до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримала, просила такий задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак з Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» надійшла заява відповідача ОСОБА_2 , в якій просить позов задовольнити. Окрім того, в судовому засіданні 22.12.2022 року підтвердив, що дійсно не проживає в зазначеній квартирі понад рік, також пояснив, що самостійно знятись з реєстрації не має можливості, оскільки, втратив паспорт та відновити такий станом на зараз є неможливо.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, враховуючи наступне.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 09.08.1995 року між ОСОБА_3 , який діє від свого імені та від імені свого неповнолітнього внука ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який зареєстровано в реєстрі за №946, та посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Головенко І.А., на підставі якого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації видано ОСОБА_1 реєстраційне посвідчення на вищевказану квартиру.

Згідно з довідкою б/н, б/д на №3407 від 18.05.2022 року Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» квартира АДРЕСА_1 , згідно архівних даних Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», станом на 29.12.2012 року була зареєстрована в ЛМБТІ за реєстровим №8598 на праві приватної власності за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 09.08.1995 року за реєстровим №946, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Головенко І.А.

Відповідно до відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №111050 від 23.12.2022 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

З актів Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Фенікс-1012» №54 від 25.07.2022 року та №61 від 27.12.2022 року вбачається, що ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_2 з травня 2020 року.

Згідно з ст. 47 Конституції України гарантовано кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян.

Частиною першою ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до змісту норм ст. ст.1,6,9,61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право й у разі тимчасової відсутності.

Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлений строк, жиле приміщення не зберігається і особи можуть бути визнанні такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Згідно п.10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Також, судом не здобуто доказів того, що існують обставини для збереження за відповідачем права користування спірною житловою площею.

Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства,визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 ,згідно ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації, не проживає понад один рік в житловому приміщенні, яке належить позивачу на праві приватної власності, судом не встановлено, що між позивачем та відповідачем існувала домовленість щодо порядку користування квартирою і залишаючись зареєстрованим у спірному домоволодінні, перешкоджає позивачу у здійсненні законних прав, а тому відповідача слід визнати таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.12,81,141,258,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 10.02.2023 року.

Суддя Марків Ю.С.