Провадження № 2/161/707/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 січня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П.

при секретарі - Фурман Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

25.11.2022 року позивач ОСОБА_1 через свого представника звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої вказала, що вона є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якій, окрім неї, також зареєстроване місце проживання її сина ОСОБА_2 та внука ОСОБА_3 . Разом з тим, відповідачі не проживають у вказаному житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, не сплачують комунальні платежі, не беруть участь в утриманні житла. Зазначає, що факт реєстрації відповідачів порушує її право як власника на вільне розпорядження і користування майном, зокрема позбавляє її можливості в оформленні субсидії. Враховуючи викладене, просить суд визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного.

Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим Луцькою міською радою 18.12.1997 року № 283 та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим Першою Луцькою нотаріальною конторою 10.06.2013 року за № 4-248.

Як вбачається із довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 2, виданої ОСББ «Кравчука 2» 02.11.2022 року у квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 (уповноважений власник), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають за даною адресою з 2021 року. Вищевказану обставину також підтвердили сусіди ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 є сином та внуком позивачки ОСОБА_1 відповідно.

Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Вищевказана норма чинного законодавства кореспондується з положенням ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, судом достовірно встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , будучи членами сім`ї позивача (сином та внуком) без поважних причин не проживають у спірній квартирі понад 1 рік.

Будь-яких належних, допустимих та беззаперечних доказів на підтвердження того, що відповідачам чиняться перешкоди у користуванні житловим будинком та проживанні в ньому, наявність між ними і власником житла домовленості про збереження права користування житлом або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання їх такими, що втратили право користування житлом, в матеріалах справи немає та в ході судового розгляду даної справи таких фактів встановлено не було.

Крім того, суд вважає доведеним, що реєстрація відповідачів в належній позивачці квартирі, впливає на вартість комунальних послуг, отримання субсидій та інших соціальних допомог, у зв`язку з чим остання змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, що обмежує реалізацію її права власності на житлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що є всі передбачені законодавством підстави для визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_2 .

Разом з тим, відповідно до ст. 7 ЗУ"Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

Отже, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеннямпідлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З вищевикладеної норми закону слідує, що з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі в розмірі 992, 40 грн. понесені останньою при сплаті судового збору.

На підставі ст. 150 ЖК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 247, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп., по 496, 20 грн з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складений 11 січня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук