Номер провадження № 2/521/5623/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2023 року м.Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Роїк Д.Я., розглянувши матеріали справи за ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати середнього заробітку.

Ухвалою суду від 06.11.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано час для усунення недоліків.

Також роз`яснено, що в разі не усунення недоліків у встановлений строк, позовна заява відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху від 06.11.2023 року була направлена позивачу на вказану ним в позовній заяві електронну адресу 30.11.2023 року о 16:09:08 год.

Згідно ч.5 ст.14 ЦПК України суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Копія ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 06.11.2023 року згідно довідки про доставку електронного листа, а саме документ в електронному вигляді «Ухвала про залишення позовної заяви без руху» від 06.11.2023 року по справі №521/21866/23 була надіслана 30.11.2023 року о 16:09:08 год. одержувачу на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 . Документ доставлено до електронної скриньки 30.11.2023 року о 16:31:05 год.

Отже, позивач отримав ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 06.11.2023 року на свою електронну адресу, яку зазначив при подачі позову.

Згідно до п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Крім того, суд вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що текст ухвали було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі України, доступ до якого має кожний громадянин України через Інтернет мережу, що відповідно до постанови ВС/КЦС від 04.12.2018 прийнятої за результатами розгляду справи N 761/34973/17 свідчить про належне повідомлення судом особи щодо змісту процесуального документу прийнятого в межах розгляду її справи, а дата оприлюднення, в свою чергу, є початком відліку строку вказаного в ухвалі для вчинення особою визначених судом процесуальних дій.

До теперішнього часу, недоліки позову позивачем ОСОБА_1 усунуті не були.

З заявами щодо подовження строків на усунення недоліків ОСОБА_1 до суду не звертався.

ЦПК України не передбачає можливості суд повторно залишати позовну заяву без руху.

У зв`язку з чим, судом встановлено, що позивачем належним чином не усунуті недоліки поданої заяви.

Судом також враховується, що відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.2 ст.10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.43, 44, 185, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати середнього заробітку, - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Суддя Д.Я. Роїк