Справа № 301/3256/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про визнання неправомірними дій, визнання неправомірним і скасування рішення та визнання недійсним договору на відшкодування вартості втрат природного газу від 28 березня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовною заявою до відповідача Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про визнання неправомірними дій, визнання неправомірним і скасування рішення та визнання недійсним договору на відшкодування вартості втрат природного газу від 28 березня 2019 року.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2022 року позовну заяву було залишена без руху, із зазначенням недоліків які слід усунути, а саме було вказано на те, що:

позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру а саме:

«визнати неправомірними дії представника AT «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» щодо складення акту про порушення № 745/109 від 21 березня 2019 року ;

визнати неправомірним рішення засідання комісії AT «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» по розгляду акту про порушення Кодексу газорозподільних систем, згідно якого: «Задовольнити повністю акт про порушення №109 від 21.03.2019р., складеного за адресою: АДРЕСА_1 , відносно споживача - ОСОБА_1 », стосовно виявлених порушень споживання газу споживачем ОСОБА_1 , проведено розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартість на суму 86230,35 грн., та скасувати це рішення комісії;

Окрім того, позивачем заявлено і вимогу майнового характеру, щодо визнання недійсним договору на відшкодування вартості втрат природного газу від 28.03.2019 р.

Як, вбачається зі змісту вказаного договору від 28.03.2019 року, (копія якого міститься у матеріалах справи), загальна сума, яка підлягла сплаті на користь Оператора ГРМ за даним Договором складає 86230,35 грн.

Вказане свідчить про матеріальний вираз вимоги, щодо визнання недійсним вказаного договору.

З огляду на наведене, позивачем при зверненні до суду слід було сплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

Позивачу було вказано на необхідність сплати сплатити судовий збір у розмірі 1 984,80 грн. ( 992,40*2), за дві вимоги немайнового характеру та 992,40 грн. за майнову вимогу, що разом становить 2 977,20 грн. Таким чином, з урахуванням сплаченої суми судового збору, а саме 992,40 грн. (згідно оригіналу квитанції, що міститься в матеріалах справи), позивачу слід доплатити судовий збір за одну вимогу немайнового характеру (992,40 грн.) та одну вимогу майнового характеру (992,40 грн.) , що разом становить 1 984,80 грн. При цьому зазначено реквізити для сплати судового збору.

Також в ухвалі про залишення позовної заяви без вказано на те, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку і тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Крім того, пунктом 3.4 Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619, визначено, що у разі незгоди будь-якої сторони з висновками комісії по газопостачальній (газотранспортній) організації спірні питання вирішуються у судовому порядку.

Згідно з постановою Верховного Суду від 31.03.2021 року по справі № 335/584/19, споживач має право оскаржити у судовому порядку об`єм та/або вартість донарахованого природного газу у разі незгоди з їх розміром, визначеним оператором газорозподільної системи, рішення комісії та сам акт про порушення, що є ефективним способом захисту порушених прав. Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 311/2314/16, провадження № 61-35175св18, від 14 лютого 2020 року у справі № 335/2576/19, провадження № 61-22472св19, від 17 березня 2020 року у справі № 127/14593/17, провадження № 61-1428св17, від 29 жовтня 2020 року у справі № 524/2608/18, провадження № 61-5588св19, від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17, провадження № 12-137гс19. Верховний Суд зауважує, що вимога про визнання протиправними дій відповідача з нарахування боргу, без пред`явлення вимоги про оскарження суми нарахування, об`єму чи вартості необлікованого (донарахованого) природного газу, не є ефективним способом захисту порушених прав позивача.

При цьому, договір на відшкодування вартості втрат природного газу від 28.03.2019 року, укладений між АТ «Закарпатгаз» та ОСОБА_2 , однак з позовом звертається ОСОБА_1 . Крім того, в додатку до позовної заяви не додано сема рішення комісії АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз»» по розгляду акту про порушення від 21.03.2019 року.

Крім цього, в ухвалі було вказано і на те, що відповідно до ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Разом з цим, приписами ч. 1 ст. 30 ЦПК України визначено, зокрема, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (виключна підсудність).

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ЦПК України.

Позивачем не надано доказів того, що позивач ОСОБА_1 має якесь відношення до вказаного об`єкту нерухомого майна, а саме будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Матеріали справи не містять доказів: як то права власності, користування чи володіння зазначеною квартирою саме позивачем.

Для усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної зави, позивачу було установлено строк, а саме: протягом трьох днів з моменту отримання позивачем копії ухвали від 01.12.2022 року про залишення позовної заяви без руху. Ухвала направлена на поштову адресу позивача. На адресу суду 21.12.2022 повернулось повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно якого ОСОБА_1 , отримано листа особисто 17.12.2022.

Суд констатує, що станом на 11.01.2023, недоліки на які вказано в ухвалі про залишення подання без руху позивачем не усунуті.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, вважаю за необхідне повідомити позивача, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про визнання неправомірними дій, визнання неправомірним і скасування рішення та визнання недійсним договору на відшкодування вартості втрат природного газу від 28 березня 2019 року, - вважати неподаною і повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош