Номер провадження: 22-ц/813/3796/23
Головуючий у першій інстанції Коваленко О. Б.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

10.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Пінькової К.Ю.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 , відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_5

на рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 липня 2022 року, ухваленого Київським районним судом у складі: судді Коваленко О.Б. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна, визнання договору недійсним, скасування записів про права власності,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна, визнання договору недійсним, скасування записів про права власності, в якому просив скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 53493910 від 06.08.2020, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Ніни Вадимівни, про право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 37655823); визнати недійсним договір іпотеки, серія та номер 607 від 14.08.2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Борисовою Ніною Вадимівною; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 53622651 від 14.08.2020 року, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Ніни Вадимівни, про іпотеку квартири АДРЕСА_1 (номер запису про іпотеку 37773567).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 липня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 про витребування майна, визнання договору недійсним і скасування записів про право власності задоволено.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 53493910, від 06.08.2020 року, приватного нотаріуса ОМНО Борисової Ніни Вадимівни, про право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 ( номер запису про право власності 37655823).

Визнано недійсним договір іпотеки, серія та номер 607 від 14.08.2020 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Борисовою Ніною Вадимівною.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 53622651 від 14.08.2020 року, приватного нотаріуса ОМНО Борисової Ніни Вадимівни, щодо іпотеки квартири АДРЕСА_1 (номер запису про іпотеку 37773567).

Задовольняючи позовні вимоги про витребування майна, визнання договору недійсним і скасування записів про право власності, суд виходив із того, що позивач є власником спірної квартири, і квартира вибула з володіння позивача поза його волею шляхом укладення договорів, які були визнані недійсними заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15.09.2020 (справа № 520/16024/19) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , в період розгляду якої відповідач ОСОБА_3 продав спірну квартиру апелянту ОСОБА_2 , який в подальшому передав її в іпотеку відповідачу ОСОБА_4 . За таких обставин суд вирішив, що правовідносини між сторонами регулюються ч. 1 ст. 388 ЦК України, що регулює право власника на витребування майна від добросовісного набувача.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою просить рішення суду від 28 липня 2022 року скасувати, прийняти нове рішення, яким у позові позивача відмовити у повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги, зокрема є те, що обраний позивачем спосіб захисту віндикація має ґрунтуватися на наявності у позивача як неволодіючого власника права власності, доказів чого ним не надано, тобто не доведено порушення якихось його прав; позивач у позові заявляє вимогу про витребування майна та зазначає, що відповідач незаконно, без відповідної правової підстави заволодів таким майном, посилаючись на статтю 388 ЦК України, а одночасне застосування приписів ст. 387 ЦК України і ст. 388 ЦК України є недоцільним та неефективним (постанова ВС по справі 761/17142/15-ц від 12 лютого 2020), як неправильним є і застосування способу захисту шляхом визнання договору недійсним, оскільки у добросовісного набувача майно може бути витребувано лише тільки шляхом подання віндикаційного позову, а не за правилами реституції (рішення Верховного Суду України №6-2069цс16); скасовуючи рішення державного реєстратора, суд взагалі не зазначив, у чому виявилася така неправомірність.

Проте, як вбачається з рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 липня 2022 року, суд першої інстанції, посилаючись в мотивувальній частині рішення на вимоги ст. 388 ЦК України та зазначаючи в резолютивній частині про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , у тому разі і про витребування майна, не ухвалив рішення стосовно якого саме майна, у кого саме, на користь кого тощо з огляду на прохальну частину позовної заяви.

У відповідності до п. 1 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення суду має зазначатися висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або часткового щодо кожної з заявлених вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення . Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень статті 270 ЦПК України питання про ухвалення додаткового рішення вирішує суд, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Ухвалення додаткового рішення здійснюється судом, який розглядав справу як суд першої інстанції протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви (частина третя вказаної норми).

За змістом частини 3 статті 365 ЦПК України якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Оскільки доводи апеляційної скарги стосуються у переважній більшості саме рішення суду щодо витребування майна від добросовісного набувача, сторони подавали певні докази, а рішення суду у наведеній частині не ухвалене відповідно до вимог п. 1 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, то вказане унеможливлює розгляд апеляційної скарги за наведеними в ній доводами без вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення (його ухвалення або постановлення ухвали про відмову в прийнятті додаткового рішення).

Вислухавши думку учасників справи, які покладалися на розсуд суду, колегія суддів вважає, що вказане є підставою для зняття справи з апеляційного розгляду та повернення її до суду першої інстанції для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення в наведеній частині.

Після вирішення питання про ухвалення додаткового рішення дана цивільна справа підлягає поверненню до суду апеляційної інстанцій для розгляду апеляційної скарги.

Тому цивільну справу № 947/36398/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна, визнання договору недійсним, скасування записів про права власності слід зняти з розгляду в Одеському апеляційному суді та направити до Київського районного суду м. Одеси для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі в частині позовних вимог про витребування майна протягом строку встановленого ч. 3 ст. 270 ЦПК України з дня надходження справи.

Керуючись ст. 270, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна, визнання договору недійсним, скасування записів про права власності - зняти з апеляційного розгляду в Одеському апеляційному суді та направити до Київського районного суду м. Одеси для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення у вказаній справі в частині позовних вимог щодо витребування майна протягом строку, встановленого ч. 3 ст. 270 ЦПК України, - десяти днів з дня надходження справи, після чого справа підлягає поверненню до апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 липня 2022 року для апеляційного перегляду.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту ухвали - 10 січня 2023 року.

Судді: М.В. Назарова

В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко