Справа № 638/4620/22
Провадження № 2/638/1756/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2023 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю секретаря судового засідання Орос (Поволяєвої) О.В., Шевцової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому просив розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 05 серпня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1418.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 05 серпня 2006 року між ним та відповідачем зареєстрований шлюб. В шлюбі у сторін народились діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначив різні погляди на шлюб, сім`ю, спільний побут, виховання дітей. Примирення та подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим.

22 листопада 2022 року представником відповідача подано відзив на позов, в якому останній просив суд залишити відповідачу прізвище « ОСОБА_5 » та звільнити відповідача від стягнення судового збору, оскільки ОСОБА_4 є інвалідом другої групи.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представником відповідача подано до суду заяву про надання строку для примирення, проти задоволення позову заперечував.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 січня 2023 року у задоволені заяви представника ОСОБА_2 адвоката Мякоти Т.М. про надання строку на примирення відмовлено.

Суд враховує, що позивач звернувся до суду з даним позовом 17 серпня 2022 року. Таким чином, з часу звернення позивача до суду з даним позовом і до моменту ухвалення рішення минуло п`ять місяців. Відповідно, відповідач мав достатній строк для примирення та відновлення відносин з позивачем, проте такого примирення не відбулось.

Враховуючи категоричне заперечення позивачем проти будь-яких подальших спроб примирення з відповідачем, доводи позивача щодо окремого проживання подружжя значний час, засади добровільності шлюбу, а також завдання розгляду справи протягом розумного строку, яке випливає із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 129 Конституції України, ст. 2 ЦПК України, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки відмова у задоволенні позову фактично означає примушування позивача до подальшого перебування в шлюбі з відповідачем, що суперечитиме конституційним засадам добровільності шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

05 серпня 2006 року між ОСОБА_2 , (дівоче прізвище « ОСОБА_6 »), ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 05 серпня 2006 року.

В шлюбі у сторін народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 110 СК, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін припинено, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу порушуватиме засади добровільності шлюбу та суперечитиме інтересам позивача, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню.

З наведених вище підстав суд відхиляє доводи відповідача відносно того, що він заперечує проти розірвання шлюбу та бажає зберегти сім`ю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

ОСОБА_2 є інвалідом другої групи з 01 січня 2021 року, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААБ № 742682 від 13 грудня 2022 року.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Щодо вимоги позивача про відновлення дошлюбного прізвища відповідача, то дана позовна вимога задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Згідно зі ст. 113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що відновлення дошлюбного прізвища є правом особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, а не обов`язком. Зважаючи на те, що відповідач заперечувала проти задоволення позову та не зазначала про відновлення дошлюбного прізвища, підстави для задоволення вказаної вище позовної вимоги відсутні.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Шлюб, між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 05 серпня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1418 розірвати.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його підписання. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16 січня 2023 року.

Суддя О.В. Орос (Поволяєва)