Справа № 689/1803/22
РІШЕННЯ

Іменем України

09.01.2023 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий - суддя Баськов М.М.

за участю:

секретаря судового засідання Грановської Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ярмолинецької селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Ярмолинецької селищної ради про визнання за нею права власності на 4/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудамипо АДРЕСА_1 .

На обгрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що домоволодіння по АДРЕСА_1 , належало колгоспному двору, членами якого, станом на 15.04.1991, були: ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_5 (позивачка), ОСОБА_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_2 (третя особа, колишній чоловік позивачки). Розмір частки кожного члена колгоспного двору становив 1/5. Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняли, але не оформили, його дружина ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_5 в рівних частках. Відповідно їх частки збільшилися на 1/10 і становили по 3/10. Після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняла, але не оформила, її дочка ОСОБА_3 , і її частка у майні колгоспного двору збільшилася до 1/2. Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла позивачка, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки вказаний будинок належить до колгоспного двору. ОСОБА_2 після розлучення з позивачкою змінив місце проживання, про його долю нічого не відомо, однак він зберігає своє право на частку у колгоспному дворі. Тому позивач просить визнати за нею право власності на 4/5 частки спірного домоволодіння.

В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу без її участі.

Представник відповідача Ярмолинецької селищної ради, який у встановленому порядку був оповіщений про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги, не заперечував проти їх задоволення і просив розглянути справу без участі представника селищної ради.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , який вважається таким, що у встановленому порядку оповіщений про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що домоволодіння за АДРЕСА_1 належало до колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_3 . Крім неї, станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були її чоловік ОСОБА_4 , донька ОСОБА_5 , матір ОСОБА_6 та зять ОСОБА_2 .

Дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданим Ярмолинецькою районною радою 04.07.1990 (а.с. 21), довідкою Ярмолинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №272 від 09.09.2022, виданою на підставі запису в погосподарській книзі №4 за 1991-1995 роки, сторінка 56, особовий рахунок НОМЕР_1 , про осіб, зареєстрованих в будинку АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року (а.с. 12); даними погосподарської книги №4 за 1991-1995 роки за особовим рахунком 336 (а.с. 13); копією свідоцтва про народження ОСОБА_8 серії НОМЕР_2 від 02.02.1972 (а.с. 10); копією свідоцтва про одруження між ОСОБА_4 і ОСОБА_8 серії НОМЕР_3 від 15.08.1971 (а.с. 10); копією свідоцтва про народження ОСОБА_9 серії НОМЕР_4 від 04.10.1972 (а.с. 11); копією свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_10 і ОСОБА_9 серії НОМЕР_5 (а.с. 11).

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Як роз`яснив пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови №20 від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, положення статей 17, 18 Закону Про власність щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося;

в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім`я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору;

г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України Про введення в дію Закону Про власність загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Отже, станом на 15.04.1991 до колгоспного двору, головою якого на той час була ОСОБА_3 , входило п'ять членів і частки кожного з них складали по 1/5.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницької області. Після його смерті спадщину прийняли його дружина ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_1 , оскільки на день його смерті були зареєстровані та проживали разом з ним.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Її спадщину прийняла її дочка ОСОБА_3 , оскільки на день її смерті була зареєстрована та проживала разом з нею.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Нове Село Хмельницького району Хмельницької області. Після її смерті спадщину прийняла її дочка ОСОБА_1 .

Дані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_6 від 13.02.2002 (а.с. 14); довідкою Ярмолинецької селищної ради №274 від 12.08.2022 про те, що на день смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно погосподарської книги №4 за 2001-2005 року з ним були зареєстровані донька ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_3 , зять ОСОБА_10 і внук ОСОБА_11 (а.с. 15); свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 серії НОМЕР_7 від 19.01.2011 (а.с. 16); довідкою Ярмолинецької селищної ради №275 від 12.08.2022 про те, що на день смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно погосподарської книги №4 за 2006-2010 року з нею були зареєстровані донька ОСОБА_3 , внучка ОСОБА_1 , чоловік внучки ОСОБА_10 і правнук ОСОБА_11 (а.с. 17); свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_8 від 28.10.2021 (а.с. 18); довідкою Ярмолинецької селищної ради №273 від 12.08.2022 про те, що на день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно погосподарської книги №3 за 2021-2025 року з нею були зареєстровані донька ОСОБА_1 , зять ОСОБА_10 і внук ОСОБА_11 (а.с. 19); даними спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 (а.с. 52-57).

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивач прийняла спадщину ОСОБА_4 Гонтар ОСОБА_12 , проте через відсутність у правовстановлюючому документі (свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок) вказівки про розмір часток у праві власності кожного із співвласників, а також через відсутність правовстановлюючих документів не може реалізувати свої спадкові права щодо вказаного нерухомово майна.

Дані обставини підтверджуються: відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії №107/02-14 від 06.09.2022.

За наведених обставин суд вважає, що право власності позивачки підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на частину домоволодіння. При цьому частка ОСОБА_1 у домоволодінні по АДРЕСА_1 становить 4/5 (1/5 як частка члена колгоспного двору + 1/10 - частка успадкована після смерті батька ОСОБА_4 + 1/2 - частка успадкована після смерті матері ОСОБА_3 (якій 1/5 частка належала як члену колгоспного двору + 1/10 успадкована після смерті ОСОБА_4 + 1/5 успадковаа після смерті ОСОБА_6 )).

За наведених обставин суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати на користь позивачки з відповідача не стягуються за клопотанням позивачки.

На підставі ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст. 16, 328, 1218, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 ) право власності на 4/5 житлового будинку загальною площею 92,2 кв.м. (літ. А-1), а також на 4/5 господарських будівель та надвірних споруд: сараю з літньою кухнею (літ. Б), сараю (літ. б), сараю (літ. б1), що знаходяться по АДРЕСА_1 , в тому числі: на 1/5 домоволодіння як члена колгоспного двору; на 1/10 домоволодіння - в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; на 1/2 домоволодіння - в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя М.М.Баськов