Провадження № 2/204/1013/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Еліт Фінанс», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2022 року до суду надійшла позовна заява у якій позивач просив визнати виконавчий напис № 71470 від 22.12.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., щодо стягнення з позивача суми боргу в розмірі 49 971,55 грн. таким, що не підлягає виконанню та стягнути судові витрати.

Позов мотивує тим, що позивачу стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. відкрито виконавче провадження відносно позивача на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Солонець Т.М. №71470 від 22.12.2021 року. Виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який не посвідчено нотаріально. Станом на дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса, чинне законодавство не передбачало умов та підстав для вчинення виконавчого напису при поданні кредитного договору, викладеного в простій письмовій формі. В момент вчинення виконавчого напису були відсутні правові підставі для його вчинення. Посилаючись на норми, що регулюють спірні правовідносини, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 2 січня 2023 року було відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 02.01.2023 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

16.05.2023 року від директора ТОВ Фінансова компанія Еліт Фінанс» Назаренка В.Г. надійшла заява про визнання позову. Крім того, у зв`язку з визнання позову до початку розгляду справи по суті просить у відповідному судовому рішенні у порядку, встановленому законом, вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Також, відповідач заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої правової допомоги адвоката, звертає увагу суду, що позивач не звертався до позивача із пропозицією мирного врегулювання конфлікту, а також просить врахувати, що за позивачем наявна заборгованість перед відповідачем за кредитним договором. Вважають, що відшкодування відповідачем витрат можливе в обсязі 1000 грн.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.

Суд встановив, що 28.07.2020 року позивачем прийнято пропозицію на укладання угоди про надання кредиту №500836633 від Акціонерного товариства «Альфа Банк», відповідно до умов якої позивачу було надано кредит готівкою в сумі 49 921,55 грн. зі сплатою 43% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 29.07.2024 року.

Згідно з виконавчим написом №71470 від 22.12.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. з ОСОБА_1 стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» за період з 20.09.2021 року по 20.12.2021 року суму заборгованості в розмірі: 49 921.55 грн. - заборгованість за кредитом; 50 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 49 971,55 грн.

З виконавчого напису вбачається, що з ОСОБА_1 стягнуто на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», право вимоги яким було відступлено до нового кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», відповідно до Договору факторингу № 3 про відступлення прав вимоги від 20.09.2021 року, відповідно до кого ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» набуло право Нового кредитора до Позичальника за Кредитним договором 500836633 від 28.07.2021 року, укладеного між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1

14.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 на підставі виконавчого напису № 71470, виданого 22.12.2021 року, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 49 971,55 грн., з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису.

Оскільки, на переконання позивача, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис з порушенням вимог глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, зокрема, не перевірено наявності доказів про безспірність заборгованості. Крім того, виконавчий напис вчинений за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, а тому він не підлягає виконанню, у зв`язку з чим звернулась до суду з цим позовом.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій - Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів встановлено Главою 14 Закону України "Про нотаріат" та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

З тексту оспорюваного виконавчого напису від 25.08.2021 убачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік).

Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у тому числі: "Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості".

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі №910/13233/17.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.99 у редакції від 29.11.2001 передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. При цьому визначено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Укладений між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем кредитний договір від 28.07.2020 року, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18.

Вбачається, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що дана позовна заява вмотивована, аргументована та така, що відповідає вимогам закону, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд вважає, що підстави для з`ясування і дослідження інших обставин справи, відсутні, а позовні вимоги необхідно задовольнити.

Що стосуєсться вимог щодо відшкодування судових витрат, то слід зазначити наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога позивачу надавалась адвокатом Мальцевим В.П., який на підтвердження витрат позивача надав до суду договір про надання правової допомоги від 21.11.2022 року та Додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № б/н від 21.11.2022 року.

Згідно Додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги №б/н від 21.11.2022 року про надання правової допомоги від 21.11.2022 року у п. 3 вказано, що вартість надання послуг з правової допомоги складає 5 000 грн.

Будь-яких інших доказів на підтвердження наданої правової допомоги, зокрема актів прийому передачі робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом при наданні правової допомоги відповідно до договору, документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи, що витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, а також той факт, що позивач у справі належним чином документально не підтвердив такі витрати, то підстав для стягнення з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь позивача за надання професійної правничої допомоги суд не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, в порядку ст. 141 ЦПК України, з урахуванням положень ст. 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 50% від належної до оплати за подання даного позову суми судового збору у розмірі 496, 20 грн. (50% від суми 992,40 грн.) Так само, з державного бюджету підлягає поверненню позивачу 50% сплаченого судового збору за подачу позову у розмірі 496, 20 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 252-256, 267 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про виконавче провадження», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, ст. ст. 3, 12, 13, 76-81, 141, 142, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (код ЄРДПОУ 40340222, адреса місцезнаходження: м. Київ, пл. Солом`янська, буд. 2), третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 500836633 від 28.07.2021 року, укладеного з АТ «Альфа Банк», на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» за період з 20.09.2021 року по 20.12.2021 року у розмірі 49 971,55 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Повернути ОСОБА_1 50 % сплаченого судового збору на розрахунковий рахунок № UA0004632, отримувач Казначейство України (ЕАП) м. Дніпро, , у розмірі 992 грн. 40 коп., квитанція ID 2249-1753-1581-0121 від 20 грудня 2022 року, у розмірі 496 грн. 20 коп.

В задоволені решти вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська