У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Закарпатській області, Закарпатської обласної прокуратури, Державної Казначейської служби України про стягнення шкоди, завданої незаконними діями і бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідачів Управління Служби безпеки України в Закарпатській області, Закарпатської обласної прокуратури, Державної Казначейської служби України про стягнення шкоди, завданої незаконними діями і бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Дослідивши матеріали позовної заяви суддя приходить до наступного висновку.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.12.2022року, вказану позовну заяву було залишено без руху із зазначенням недоліків які слід усунути, для чого було надано час, а саме три дні з дня отримання ухвали.

В ухвалі зокрема було вказано наступне:

Згідно позовної заяви позивач просить: стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 шляхом безспірного списання з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України шкоду в розмірі 300 000,00 грн.

Разом із тим, зі змісту позовної заяви, вбачається, що в порушення п. 5, ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, позивачем не зазначено мотивів позову, відсутній виклад фактичних обставин. Натомість позивач вказує лише на те, що жодних заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не вживалися; що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; що позивач звільнений від сплати судових витрат. Судові витрати на цьому етапі відсутні.

Щодо обґрунтування позовних вимог позивач обмежився виключно твердженням, того, що його незаконно було затримано та порушено ряд його прав, а тому просить суд стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 300 000 грн. З урахуванням зазначеного позов не містить обгрунтування суми завданої моральної шкоди в розмірі 300 000 грн., не зазначено, чим підтверджується завдання позивачу шкоди саме в такому розмірі.

Також, позовна заява не відповідає вимогам ч.3 п.5 ст.175 ЦПК України, відповідно до якої позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Жодних доказів на підтвердження того, що позивача незаконно було затримано та порушено ряд його прав, до матеріалів позову не додано. До суду надіслано поштовим зв`язком виключно позовну заяву.

Також, позовна заява не містить обґрунтування саме вказаного розміру відшкодування моральної шкоди.

Так, позивачу було вказано на необхідність для правильного вирішення справи необхідно надати уточнену позовну заяву, в якій зазначити: обґрунтований розрахунок сум, що стягуються; зміст позовних вимог щодо кожного з трьох відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини відповідно до викладених вище міркувань та відповідно положень ч.6 ст.175 ЦПК України додатково зазначити: в чому полягає завдана йому моральна шкода та чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних страждань або втрат немайнового характеру; якими конкретними неправомірними діями чи бездіяльністю відповідачів її заподіяно позивачу; з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір моральної шкоди в сумі 300000 грн., та якими доказами це підтверджується; в чому виражалось порушення його нормальних життєвих зв`язків, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя; в чому виразилось погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру; чи оскаржував позивач неправомірні на його думку дії працівників органу досудового розслідування до безпосереднього керівництва чи прокуратури, якщо так, то яке прийнято рішення; яка подальша доля кримінального провадження або відсутності такого кримінального провадження, в рамках якого проводилося затримання; яким судовим рішенням встановлено факт незаконного затримання в ході такого кримінального провадження.

Для усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви, було установлено строк, а саме: протягом трьох днів з моменту отримання копії ухвали від 05.08.2022 року про залишення позовної заяви без руху.

Вказану ухвалу було направлено на адресу позивача, що зазначена ним у позовній заяві, згідно супровідного листа від 09.12.2022 року.

Згідно трекінгу поштового відправлення, таке не вручено під час доставки.

Слід зазначити, що альтернативного засобу зв`язку, окрім поштової адреси позивачем зазначено не було.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особі (справа «Скопелліті проти Італії» від 23 листопада 1993 року), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25 березня 1999 року).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В силу вимог ч.1 ст. Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

Судом вчинено всіх можливих та передбачених процесуальним законом дій для повідомлення позивача про необхідність усунути недоліки позовної заяви, проте станом на 24.01.2023 року позивач не усунув недоліки на які вказано в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи те, що ухвалу про залишення позовної заяви без руху позивачу направлено на єдину відому та вказану самим позивачем суду поштову адресу, позивач не виконав вимоги ухвали, не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позивач не цікавиться провадженням у його справі, відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає поверненню.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, вважаю за необхідне повідомити позивача, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Закарпатській області, Закарпатської обласної прокуратури, Державної Казначейської служби України про стягнення шкоди, завданої незаконними діями і бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду,- вважати неподаною і повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош