Номер провадження: 22-ц/813/1612/23
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Князюка О.В.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Гуревського В.К. 11 червня 2021 року у м. Одеса,

встановила:

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила визнати за ОСОБА_2 право власності, у порядку спадкування за законом, на 1/8 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з трьох кімнат, загальною площею 44,0 кв.м, житловою площею 31,5 кв.м, реєстраційний номер майна 6236194; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 1275,30 гривень та витрати на правову допомогу, пов`язану із досудовим врегулюванням та розглядом справи в суді в розмірі 13865,00 гривень, обґрунтовуючи свої вимоги наступним.

07 серпня 2014 року було укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. 10 вересня 2019 року ОСОБА_1 - дочка померлого ОСОБА_3 , звернулась до Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою про прийняття спадщини за законом до майна ОСОБА_3 10 жовтня 2019 року з аналогічною заявою до вказаної нотаріальної контори звернулась дружина померлого - ОСОБА_2 . Позивач і Відповідач є спадкоємцями першої черги. Інших спадкоємців першої черги немає.

Однак, ОСОБА_2 не подала до нотаріальної контори правовстановлюючі документи на належну частину квартири померлого, оскільки оригінали правовстановлюючих документів знаходились на зберіганні у відповідача.

22 травня 2020 року позивач отримала від державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

В подальшому, ОСОБА_2 в особі свого представника неодноразово зверталась до ОСОБА_1 з пропозицією надати до нотаріальної контори правовстановлюючі документи на належну частку в квартирі ОСОБА_3 , на що отримувала відмови.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 червня 2021 року позов ОСОБА_2 було задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності, у порядку спадкування за законом, на 1/8 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з трьох кімнат, загальною площею 44,0 кв.м., житловою площею 31,5 кв.м, реєстраційний номер майна 6236194.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати, а саме - сплачений судовий збір в розмірі 1275,30 гривень.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення з апелянта судового збору, та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у відшкодуванні понесених нею судових витрат, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_2 пред`явила позов до ОСОБА_1 як до неналежного відповідача, оскільки остання не порушувала її прав та не заважала позивачці оформлювати її частку у спадщині.

Крім того, ОСОБА_1 посилається на те, що вона: не заперечувала проти права позивачки на спадщину; не зверталася до нотаріуса чи будь-якої іншої установи з наміром відсторонити позивачку від спадкування; не подавала до суду заперечень чи відзиву на позов; мала намір укладення з ОСОБА_2 мирової угоди.

На підставі викладеного ОСОБА_1 вважає, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, у зв`язку із чим суд першої інстанції мав, на підставі положень ч. 9 ст. 141 ЦПК України, покласти судові витрати на ОСОБА_2 .

Рішення суду в частині вимог позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом до апеляційного суду не оскаржувалось, а тому перегляду в апеляційному порядку не підлягає.

Сторони про розгляд справи на 31.01.2023 року були сповіщені належним чином.

Заяв, клопотань від сторін по справі на адресу Одеського апеляційного суду не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Надаючи правову оцінку доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 пред`явила позов до ОСОБА_1 як до неналежного відповідача, оскільки остання не порушувала її прав та не заважала позивачці оформлювати її частку у спадщині, - то колегія суддів зазначає, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Саме на цьому неодноразово наголошував Верховний Суд у постановах від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18, від 19 січня 2022 року у справі № 280/4/18 та інших.

Безпідставним також є посилання ОСОБА_1 на те, що внаслідок ухвалення судового рішення про задоволення позову у даній справі, за відсутністю реального спору між сторонами, ОСОБА_2 отримала рішення суду в якості нового правовстановлюючого документу на нерухоме майно замість свідоцтва про право на спадщину.

Колегія суддів враховує, що 22 травня 2020 року ОСОБА_2 отримала від державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій повідомлено, що в зв`язку із неподанням позивачем документу, що посвідчує право власності ОСОБА_3 на 1/4 частку вищевказаної квартири, що передбачено ст. 68 Закону України «Пре нотаріат» та п. 4.14, 4.15, 4.20 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку спірної квартири.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, ОСОБА_2 була позбавлена у спосіб іншій, ніж звернення до суду з даним позовом, отримати право власності на спадкове майно.

При цьому, колегія суддів враховує, що даний спір виник саме по причині ненадання ОСОБА_1 позивачці оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, що підтверджується, зокрема, наявною у матеріалах справи смс-перепискою сторін в месенджері «Viber» та письмовими доказами.

Так, ОСОБА_2 в особі свого представника неодноразово зверталась до ОСОБА_1 з пропозицією надати до нотаріальної контори правовстановлюючі документи на належну частку в квартирі ОСОБА_3 . 02 вересня 2020 року ОСОБА_1 отримала засобами кур`єрської доставки «Нова пошта» претензію про необхідність надання правовстановлюючих документів до Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса, або ж передати другому спадкоємцю за законом першої черги ОСОБА_2 (або її уповноваженому представнику за довіреністю) для подачі нотаріусу, що веде спадкову справу після померлого ОСОБА_3 . Цього ж числа в межах адвокатського офісу адвоката Павленко А.Л. проведено зустріч з ОСОБА_1 та її матір`ю з приводу спірного питання у спадкуванні частки майна, належного її померлому батьку.

08 вересня 2020 року ОСОБА_1 повторно відвідала адвокатський офіс адвоката Павленко А.Л. та за результатами зустрічі попередньо досягнута домовленість в тому, що відповідач готова виплатити фінансову компенсацію довірительці позивача за її долю у спадщині, що відкрилась після смерті її батька, а саме за 1/8 частини в трикімнатній квартирі АДРЕСА_2 , загальною площею 44 м.кв., житлова 31,5 м.кв., та обговорено інші юридичні питання. 11 вересня 2020 року в межах офісу була проведена зустріч з представником ОСОБА_1 , за результатами якої домовленості досягнуті не були щодо можливого компромісу, при цьому вирішено, що останній продовжить спілкування з відповідачем із наданням позивачу зворотнього зв`язку про прийняті рішення. Тривалий час будь-яких дієвих заходів ані ОСОБА_1 , ані її представником не вжито. 05 жовтня 2020 року в листуванні засобами месенджера «Viber» було повідомлено відповідачем представнику позивача, що остання бажає всі питання з позивачем вирішувати тільки в судовому порядку.

Тому, саме вказані дій ОСОБА_1 , які виразилися у ненаданні ОСОБА_2 оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, призвели до порушення спадкових прав позивачки та спричинили необхідність звернення останньої до суду за захистом свого права на спадкове майно після відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із ненаданням правовстановлюючих документів.

Доказів на спростування того факту, що оригінали правовстановлюючих документів перебували саме у відповідача, ОСОБА_1 не надано.

Також колегія суддів враховує, що з матеріалів спадкової справи вбачається, що саме ОСОБА_1 надано нотаріусу договір купівлі-продажу квартирі АДРЕСА_2 , і вказане беззаперечно свідчить про перебування вказаних документів у відповідачки.

Самі лише факти того, що ОСОБА_1 не подавала до суду заперечень чи відзиву на позов та мала намір укладення з ОСОБА_2 мирової угоди, яка так і не була укладена з ініціативи відповідачки, - на що посилається у апеляційній скарзі ОСОБА_1 , - не свідчить про відсутність порушеного права позивача, яке підлягає захисту у судовому порядку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 та частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК Украйни).

Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Таким чином, встановивши безумовний факт порушення прав ОСОБА_2 на спадкове майно, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, судом першої інстанції вірно застосовано положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що з відповідача на користь позивача мав бути стягнутий судовий збір в сумі 1275,30 грн.

Відповідно безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, у зв`язку із чим суд першої інстанції мав, на підставі положень ч. 9 ст. 141 ЦПК України, покласти судові витрати на ОСОБА_2 .

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 червня 2021 року в частині, що переглядається, ухвалено з додержанням норм процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 червня 2021 року в частині розподілу судових витрат залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 10 лютого 2023 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе