Справа № 297/2470/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 січня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Берегівського районного суду від 27 жовтня 2022 року (у складі судді Гал Л.Л.) про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Берегівське лісове господарство», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання незаконним і скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у серпні 2022 р.

Просив визнати незаконним і скасувати наказ тимчасово виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 15.07.2022 р. № 215-к. Стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Берегівського районного суду від 27 жовтня 2022 р. провадження у справі було закрито.

ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводить про порушення норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що наказом т. в. о. директора Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» № 256-к від 25.10.2022 р. «Про зняття дисциплінарного стягнення із ОСОБА_1 », наказ про оголошення догани, який є предметом спору в цій справі не скасовувався і не визнавався відповідачем незаконним, як вимагає того позивач, відтак дострокове зняття догани не свідчить про відсутність спору між сторонами, оскільки залишаються неврегульовані спірні питання.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

31 січня 2023 р. ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що був присутній у суді. Відповідач був повідомлений шляхом надсилання електронного листа, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.119), про причини своєї неявки до суду не повідомляв. Відтак, розгляд справи здійснювався за відсутності сторін.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, із таких мотивів.

Суд виходив із того, що оскільки наказом т. в. о. директора Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» №256-к від 25.10.2022 р. «Про зняття дисциплінарного стягнення із ОСОБА_1 » було зняте дисциплінарне стягнення із позивача, яке він оскаржив до суду, то предмет спору в цій справі відсутній, відтак провадження у справі належить закрити.

При цьому встановив, що позивач звернувся до суду із позовною заявою до ДП «Берегівське лісове господарство», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання незаконним і скасування наказу про притягнення його, ОСОБА_1 , до дисциплінарної відповідальності, а саме наказу тимчасово виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» Агій В. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 15.07.2022 року № 215-к.

Представником відповідача 27.10.2022 р. подано письмове клопотання про закриття провадження у справі з посиланням на те, що державним підприємством «Берегівське лісове господарство» 25.10.2022 р. винесено наказ № 256-к «Про зняття дисциплінарного стягнення з ОСОБА_1 », яке було раніше застосоване до позивача згідно з наказом від 15.07.2022 р. № 215-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та, який є предметом оскарження у даному судовому провадженні, і відповідач просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі п.2. ч.1. ст. 255 ЦПК України.

Предметом спору у цій справі є визнання незаконним і скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , тобто того ж самого наказу, який наказом т. в. о. директора Державного підприємства «Берегівське лісове господарство» №256-к від 25.10.2022 р. «Про зняття дисциплінарного стягнення з ОСОБА_1 » фактично був скасований на підставі ч. 2 ст. 151 КЗпП України.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Із урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Із огляду на підхід, який Велика Палата Верховного Суду застосувала у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, належить відступити від висновку, сформульованого у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20, провадження № 61-9658св20, конкретизувавши цей висновок так, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Указані правові висновки викладені Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 20 вересня 2021 р. у справі № 638/3792/20.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у серпні 2022 р. із вимогою визнати незаконним і скасувати наказ відповідача «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 15.07.2022 р. № 215-к.

Наказом відповідача від 25.10.2022 р. № 256-а «Про зняття дисциплінарного стягнення з ОСОБА_1 » було знято дисциплінарне стягнення (догану) з ОСОБА_1 , яке було застосоване відповідно до наказу від 15.07.2022 р. № 215-к. Пунктом 2 указано: «Вважати ОСОБА_1 , таким, що не притягувався до дисциплінарної відповідальності».

Отже, в цьому контексті не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що дострокове зняття догани не свідчить про відсутність спору між сторонами, бо залишаються неврегульовані спірні питання, оскільки вказана позиція суперечить обставинам і матеріалам справи.

Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 2.Ухвалу Берегівського районного суду від 27 жовтня 2022 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 10 лютого 2023 р.

Судді: