Справа № 156/173/22 Головуючий у 1 інстанції: Федечко М. О.
Провадження № 22-ц/802/115/23 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Здрилюк О. І.,

секретар Власюк О. С.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представників відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу а позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 27 жовтня 2022 року,-

встановив:

У лютому 2022 року позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з вказаним позовом покликаючись на такі обставини. 16 травня 1997 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у Грядівській сільській раді, актовий запис № 4. Від шлюбу у них народилося троє дітей: дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На даний час позивач та відповідач проживають окремо та спільного господарства не ведуть.

У 2004 році, за спільні кошти, вони придбали житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 . Також у спільній власності подружжя перебувають земельні ділянки: земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:0110 з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що в с. Бужанка; земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0102 з цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0101 з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, споруд, що в с. Бужанка та транспортний засіб марки «Mazda» номерний знак НОМЕР_1 , код НОМЕР_2 .

Все вище вказане нерухоме майно, крім земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0110 з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, оформлене на відповідача ОСОБА_2 . Вважає, що зазначене майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки придбане у шлюбі та за спільні кошти.

Між ними не досягнуто добровільної згоди щодо поділу вище зазначеного майна, крім того, відповідач, без її згоди, відчужив спільно придбаний автомобіль марки «Mazda» номерний знак НОМЕР_1 , код JMZCR19R600372729. Вказаний автомобіль відчужений відповідачем за договором купівлі-продажу від 27 січня 2022 року після того, як вона повідомила про намір розірвати шлюб. Їй не було відомо, що відповідач продав автомобіль, який є спільним майном подружжя. З врахуванням інтересів неповнолітніх дітей, які проживають разом із нею та того, що відповідач вчиняє домашнє насильство, просить відступити від принципу рівності часток подружжя і виділити їй більшу частину із спільного майна житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

16 червня 2022 року від представника позивача ОСОБА_1 надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій позивач просила визнати житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:003:0101, місцезнаходження с. Бужанка Володимирського району Волинської області; земельну ділянку площею 0,2442 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:002:0110; земельну ділянку площею 0,0831 га з цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :01:003:0102, місцезнаходження с. Бужанка Володимирського району Волинської області; автомобіль марки «Mazda», номер кузову НОМЕР_2 об`єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Визнати за ОСОБА_5 , в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , припинивши право спільної сумісної власності подружжя на даний житловий будинок. Визнати за ОСОБА_5 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:003:0101, місцезнаходження с. Бужанка Володимирського району Волинської області, припинивши право спільної сумісної власності подружжя на дану земельну ділянку. Визнати за ОСОБА_5 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2442 га. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:002:0110, місцезнаходження с. Бужанка Володимирського району Волинської області, припинивши право спільної сумісної власності подружжя на дану земельну ділянку, а також на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0831 га з цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:003:0102, місцезнаходження якої с. Бужанка Володимирського району Волинської області, припинивши право спільної сумісної власності подружжя на дану земельну ділянку. Залишити за ОСОБА_2 автомобіль марки «Mazda» номер кузову НОМЕР_2 , припинивши право спільної сумісної власності подружжя на даний автомобіль.

Рішенням Іваничівського районного суду від 27 жовтня 2022 року позов задоволено частково.

Постановлено визнати об`єктами права спільної сумісної власності подружжя житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:003:0101, місцезнаходження с. Бужанка Володимирського району (Володимир-Волинського району) Волинської області; автомобіль марки «MAZDA», модель 5, номер кузову НОМЕР_2 .

Здійснити поділ спільного майна подружжя наступним чином:

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 та право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:003:0101, місцезнаходження с. Бужанка Володимирського району (Володимир-Волинського району) Волинської області;

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 та право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:003:0101, місцезнаходження с. Бужанка Володимирського району (Володимир-Волинського району) Волинської області.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 95000 (дев`яносто п`ять тисяч) грн. у рахунок компенсації вартості 1/2 частини автомобіля марки «MAZDA», модель 5, номер кузову НОМЕР_2 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 950 грн. витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 950 грн. витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 1284,58 грн. витрат зі сплати судового збору.

Додатковим рішенням Іваничівського районного суду постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 6500 гривень на професійну правничу допомогу та з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 2500 гривень на професійну правничу допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції та просить його скасувати в частині стягнення з нього грошової компенсації частини вартості проданого автомобіля та відмовити у задоволенні вказаної вимоги.

З поданої апеляційної скарги вбачається, що відповідач оскаржує рішення в частині позовних вимог, а тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновки щодо не оскаржуваної частини рішення ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, пояснення відповідача, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини.

16 травня 1997 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим Грядівською сільською радою.

Від спільного подружнього життя у сторін народилося троє дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 20 липня 2022 року, яке набрало законної сили, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано.

Відносини притаманні подружжю сторони фактично не підтримують з 22 січня 2022 року.

Судом першої інстанції встановлено обсяг майна, набутого сторонами у період шлюбу.

Зокрема, серед іншого, у період шлюбу, у вересні 2021 року, на ім`я ОСОБА_12 придбано автомобіль марки «MAZDA», модель 5, номер кузову НОМЕР_2 .

Згідно з приписами статті 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Поняття та перелік майна, що відноситься до особистої приватної власності дружини, чоловіка визначено статтею 57 Сімейного Кодексу.

Відповідачем не подано належних та допустимих доказів того, що автомобіль він придбав за особисті кошти, тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку що спірний автомобіль є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

На підставі договору купівлі-продажу 0744/2022/3070791 від 27 січня 2022 року ОСОБА_2 продав ОСОБА_13 транспортний засіб марки «MAZDA», модель 5, номер кузову НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 за 190000 грн.

Позивач ОСОБА_5 не надавала згоди на відчуження автомобіля, відповідач не передавав останній коштів, одержавних від продажу автомобіля.

Виходячи з положень частин 1, 2 статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Згідно з ч.3 ст.61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч.3 ст.65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Автомобіль є цінною річчю, а тому його продаж може здійснюватись за письмової згоди другого з подружжя.

Відповідно до ч.4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

За змістом наведених норм, факт використання коштів отриманих від продажу спільного майна в інтересах сім`ї повинен доводити той із подружжя, хто відчужив таке майно без згоди на це іншого подружжя.

Відповідачем не подано доказів на підтвердження того, що кошти в сумі 190000 гривень від продажу автомобіля він використав в інтересах сім`ї, атому суд дійшов обгунтованого висновку, що позивач ОСОБА_5 , як дружина, має право на грошову компенсацію за частину вартості спірного автомобіля, який був відчужений без її згоди відповідачем.

Водночас, визначаючи розмір коштів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача як компенсація вартості проданого транспортного засобу, суд першої інстанції не звернув уваги на доводи відповідача про наявність у подружжя спільних боргів, які виникли у період шлюбу у зв`язку із придбанням автомобіля.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач пояснив суду, що з метою заробити кошти на придбання автомобіля він їздив на заробітки у Німеччину, де і придбав автомобіль. Однак перетнувши кордон виявилось, що йому не вистачає зароблених грошей на розмитнення автомобіля. Тому він змушений був позичити кошти у загальному розмірі 3100 доларів США. Зокрема, у ОСОБА_14 він позичив 600 доларів США та у ОСОБА_15 позичив 2500 доларів США. Гроші на митницю привіз йому син.

Такі пояснення відповідача підтверджуються розписками від 21 вересня 2021 року, згідно з якими ОСОБА_2 позичив на розмитнення автомобіля Мазда 5 у ОСОБА_14 600 доларів США, у ОСОБА_15 2500 доларів США, строком до 31 грудня 2021 року. У розписках зроблені відмітки позикодавців про повернення боргу 27 січня 2022 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 підтвердив, що позичав гроші ОСОБА_2 на розмитнення, які він повернув після продажу автомобіля.

Свідок ОСОБА_11 показав суду, що коли батько приїхав з-за кордону, ОСОБА_16 привіз йому гроші, близько 2000 дол. США і 15000 грн., які він через декілька днів, за вказівкою батька завіз на митницю. Згодом батько приїхав на машині додому. Коли купляли автомобіль батьки жили разом та користувалися спільно автомобілем.

Аналізуючи пояснення відповідача ОСОБА_11 у сукупності із наданими доказами розписками, показаннями свідків, апеляційний суд дійшов висновку, що договори позики грошових коштів на загальну суму 3100 доларів США були укладені та використані в інтересах сім`ї, на розмитнення придбаного для сім`ї автомобіля, а після продажу автомобіля борг у розмірі 3100 доларів США було повернуто позикодавцям. Отже позичені кошти є боргом подружжя, а тому цей борг необхідно враховувати при поділі майна.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль проданий за 190000 гривень.

У боргових розписках міститься відмітка про повернення боргу 27.01.2022, в день продажу транспортного засобу. Позивачем не спростовано доводів відповідача та наданих ним доказів про позику грошей та повернення боргу подружжя за рахунок коштів, одержаних від продажу автомобіля.

Курс долара США станом на 27.01.2022 становив 28.80 грн. за один долар США. Оскільки відповідач продав автомобіль за 190000 грн., а борг повертав у доларах США, залишок коштів після повернення боргу становить 100720 грн. (3100 дол. США х 28.80грн.= 89280, 190000 грн. -89280грг =100720 грн.).

Отже після повернення боргу з коштів, одержаних від продажу автомобіля, у відповідача ОСОБА_2 залишилось 100 720 грн., і саме частину від цієї суми у розмірі 50360 гривень належить стягнути з відповідача як компенсацію частки у вартості відчуженого автомобіля з урахуванням боргу подружжя.

Відповідно до положень статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень частини 13 статті 141 ЦПК України, Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При вирішенні спору у зазначеній частині суд першої інстанції безпідставно відхилив доводи відповідача щодо наявності боргових зобов`язань колишнього подружжя, не надав належної правової оцінки наданим ним доказам у їх сукупності , як це передбачено вимогами статті 89 ЦПК України та прийшов помилкового висновку при визначенні розміру компенсації за частину вартості автомобіля.

Тому рішення суду в частині стягнення компенсації вартості автомобіля та стягнення судового збору за цими вимогами необхідно змінити, стягнувши з відповідача на користь позивача 50360 гривень у рахунок компенсації вартості автомобіля марки «MAZDA», модель 5, номер кузову НОМЕР_2 .

При зверненні до суду вимога щодо транспортного засобу вартістю 190000 оплачена не була.

У зв`язку із зміною розміру стягнутої компенсації, на підставі статті 141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 503.60 грн.(відсоток задоволення вимог 53.01%), з позивача ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір у розмірі 1396.40 грн.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 27 жовтня 2022 року в даній справі в частині стягнення компенсації вартості автомобіля та стягнення судового збору за цими вимогами змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 50360 (п`ятдесят тисяч триста шістдесят) гривень у рахунок компенсації вартості частки автомобіля марки «MAZDA», модель 5, номер кузову НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 503,60 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 1396,40 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту даної постанови.

Головуючий

Судді: