465/451/23
2-з/465/14/23
УХВАЛА

про забезпечення позову до подання позовної заяви

27.01.2023 року місто Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі головуючого судді Мигаль Г.П., розглянувши заяву Львівської міської ради про забезпечення позову до подання позовної заяви,

встановив:

Львівська міська рада звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСББ «Оселя-78» про скасування державної реєстрації права власності, та зобов`язання звільнити земельну ділянку.

Вказує, що Львівська міська рада є власником земельної ділянки на АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 незаконно набула право власності на гараж загальною площею 24 кв.м реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна - 101, оскільки не отримала містобудівні умови та обмеження на об`єкт будівництва, не розробила проектну документацію на будівництво та не подала до інспекції архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а державний реєстратор здійснивши реєстрацію права власності відповідача на самочинне будівництво порушив норми матеріального права.Львівська міська рада має реальні підстави вважати, що відповідач може розпорядитися спірним об`єктом, що знаходиться на праві власності та відчужити його користь інших осіб, для ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить, або навіть зробить неможливим виконання рішення суду. Оскільки, станом на сьогоднішній день, відбулась уже неодноразова перереєстрація об`єкта по АДРЕСА_1 відтак і в подальшому може відбутись ще не одна зміна власника вказаного об`єкта з внесенням відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На даний час, право власності на гараж (машино-місце) загальною площею 24 кв.м в плані під літ. В-2, (опис згідно технічного паспорта) на АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Відтак, звертаючись з даною заявою просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а також іншим органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо гаража (машино-місце) в плані під літ. «В-2» площею 24 кв.м, який належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судом не викликалися в судове засідання учасники справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, оцінивши доводи позивача про необхідність забезпечення позову, суд доходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову. При цьому, вказана стаття не встановлює для заявника обов`язку надавати докази на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує заяву про забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який просить позивач вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Згідно ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Так, предметом майбутнього спору є скасування державної реєстрації права власності на гараж (машино-місце) загальною площею 24 кв.м. в плані під літ. В-2, (опис згідно технічного паспорта) на АДРЕСА_1 , який на даний час зареєстровано за ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Вбачається, що згідно з інформацією управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради від 18.11.2022 відсутня інформація про передачу у власність чи надання в користування земельної ділянки для обслуговування нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з інформацією управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради від 18.11.2022 відсутня інформація про передачу у власність чи надання в користування земельної ділянки для обслуговування нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 05.04.2021 державним реєстратором Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області Поломаним Володимиром Дмитровичем зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на гараж (машино-місце) в плані під літ. В-2 (опис згідно технічного паспорта) загальною площею 24 кв.м на АДРЕСА_1 на підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 03.04.2020 по справі №465/3716/18.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 03.04.2020 у справі № 465/3716/18 задоволено позов ОСОБА_3 , правонаступник ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю. Визнано за ОСОБА_1 , 26.04.1969 ідентифікаційний код НОМЕР_2 , право особистої приватної власності на нежитлове приміщення (гараж), позначено під індексом В-1 загальною площею 24,0 кв.м, яке розташоване поблизу прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , частка: 1/1, а також право особистої приватної власності на нежитлове приміщення (гараж), позначено під індексом В-2 загальною площею 24,0 кв.м, яке розташоване поблизу прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , частка:1/1

Додатковим рішенням від 18.09.2020 визнано право особистої приватної власності за ОСОБА_1 на приміщення гаражу, позначено під індексом В-3 загальною площею 32,0 кв.м, яке розташоване поблизу прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , частка: 1/1.

Ухвалою суду 23.12.2020 виправлено описку у додатковому рішенні Франківського районного суду м. Львова від 18 вересня 2020 року у справі № 465/3716/18 за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності. Вирішено вважати правильним в тексті додаткового рішення суду: «визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на господарське приміщення, позначене під індексом В-3 загальною площею 2,0 кв.м, яке розташоване поблизу прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , частка 1/1.", замість не вірного вказаного - "визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на приміщення гаражу, позначено під індексом В-3 загальною площею 32,0 кв.м, яке розташоване поблизу прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , частка: 1/1».

З інформації, що міститься у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 11.06.2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гірником Ігорем Андрійовичем зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на гараж (машино-місце) загальною площею 24 кв.м в плані під літ. В-2 (опис згідно технічного паспорта) на АДРЕСА_1 на підставі договору дарування 14 (однієї другої) частки гаража, серія та номер: 395, виданий 11.06.2021, видавник: Гірник І.А. приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу.

У подальшому 09.07.2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гірником Ігорем Андрійовичем зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на гараж (машино-місце) загальною площею 24 кв.м в плані під літ. В-1, (опис згідно технічного паспорта) на АДРЕСА_1 на підставі договору дарування !4 (однієї другої) частки гаража, серія та номер: 481, виданий 09.07.2021, видавник: Гірник І.А. приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу.

На даний момент у Державному реєстрі права власності на нерухоме майно наявна наступна інформація: Реєстрація права власності на гараж (машино-місце) загальною площею 24 кв.м в плані під літ. В-2, (опис згідно технічного паспорта) на АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Постановою Львівського апеляційного суду від 09.11.2022 р. апеляційну скаргу ОСББ «Оселя-78» задоволено, рішення Франківського районного суду міста Львова від 03 квітня 2020 року по справі №465/3716/18, додаткове рішення Франківського районного суду міста Львова від 18 вересня 2020 року та ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 23 грудня 2020 року скасовано. Відмовлено у повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та її правонаступниці ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна.

Як вказує заявник, у результаті прийняття рішення Франківського районного суду м. Львова від 03.04.2020 року у справі № 465/3716/18 яким задоволено позов ОСОБА_3 , правонаступник ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю та реєстрації права власності, Львівська міська рада була позбавлена можливості використовувати належну територіальній громаді земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 .

Суд вважає, що при розгляді даної заяви про забезпечення позову знайшли своє підтвердження доводи позивача про наявність спірних правовідносин між сторонами по справі, тому вимога позивача про забезпечення позову, є такою, що відповідає засадам справедливості і розумності та може забезпечити ефективне поновлення прав позивача, у разі ухвалення сприятливого рішення, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача, та у разі не вжиття заходів забезпечення позову, може відбутися зміна власника вказаного об`єкта з внесенням відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, заява про забезпечення позову шляхом заборони вчинення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а також іншим органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо гаража (машино-місце) в плані підліт. «В-2» площею 24 кв.м, який належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно із ч. 1 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Тобто, суд має право, однак не зобов`язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача.

Випадки обов`язкового застосування зустрічного забезпечення встановлені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують обставини, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Крім того, підстав вважати, що застосування судом заходів забезпечення позову спричинить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 значні збитки відсутні, а тому відсутні і підстави для застосування судом зустрічного забезпечення позову відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи або за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Роз`яснити позивачу, що згідно з ч.4 ст.152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву Львівської міської ради про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а також іншим органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо гаража (машино-місце) в плані підліт. «В-2» площею 24 кв.м, який належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, до розгляду справи по суті.

Копії ухвали направити учасникам справи для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Роз`яснити, що суд може за вмотивованим клопотанням учасника справи скасувати заходи забезпечення позову; допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Стягувач:

Львівська міська рада, адреса: 79006, м. Львів, пл.. Ринок, 1, .

Боржник:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три роки до 27 січня 2026 року.

Повний текст ухвали складено 27 січня 2023 року.

Суддя Мигаль Г.П.