РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

при секретарі судового засідання Палун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Фонтанська сільська рада про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2019 року ОСОБА_3 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовними вимогами в яких просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 .

Позовна заява обґрунтована тим, що у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина ОСОБА_4 . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано. У зв`язку з тим, що Відповідач не допомагав Позивачу матеріально забезпечувати дитину, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, який був задоволений та на момент звернення до суду було відкрите виконавче провадження про стягнення з Відповідача аліментів. Відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів та на даний момент місце знаходження Відповідача невідоме, він не бажає спілкуватись з Позивачем та зі своєю дитиною, Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків з травня 2018 року, а відтак є всі підстави для позбавлення його батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 27 грудня 2019 року відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду справи.

Ухвалою суду від 08 липня 2021 року клопотання представника ОСОБА_3 адвоката Старостенко В.І. про витребування доказів задоволено. Витребувано з Органу опіки і піклування Лиманської районної адміністрації Одеської області висновок, щодо можливості позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протокольною ухвалою суду від 18 серпня 2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 21 грудня 2021 року клопотання представника ОСОБА_3 про заміну третьої особи задоволено. Залучено до участі у справі в якості третьої особи - Фонтанську сільську раду. Виключено з числа третіх Орган опіки та піклування Лиманської районної державної адміністрації.

Розгляд справи неодноразово відкладався з підстав неявки учасників справи.

Прокольною ухвалою суду від 29 вересня 2022 року визнано обов`язкову явку ОСОБА_3 для надання особистих пояснень стосовно обставин справи. Роз`яснено представнику Позивача щодо необхідності надати до суду висновок Органу опіки та піклування.

В судовому засіданні 09 січня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Старостенко В.І. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Надав в судовому засіданні заяву про долучення до матеріалів справи заяви ОСОБА_3 про розгляд справи за відсутності та копії Акту обстеження умов проживання.

Висновок Органу опіки та піклування суду не надано.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина ОСОБА_4 у матері - ОСОБА_3 та батька - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 04 січня 2017 року, серія НОМЕР_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2018 року по справі № 522/15998/18 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб, зареєстрований 18 червня 2016 року Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 652, між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано. Дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після розірвання шлюбу залишилась проживати з матір`ю - ОСОБА_3 .

Як вбачається з матеріалів справи на примусовому виконанні в Другому Приморському відділ державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавчий лист № 522/4626/19 виданий Приморським районним судом м. Одеси 20 серпня 2019 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 2 000,00 гривень з урахуванням індексації щомісячно, починаючи з 20.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 01.11.2019 року складеним державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області відповідач ОСОБА_2 має заборгованість станом на 01.11.2019 року в розмірі 14 709, 68 гривень.

Як зазначає Позивач, Відповідач тривалий час ухиляється від обов`язків щодо виховання дитини, жодного зв`язку з дитиною не підтримує.

Разом з цим, представником Позивача до суду було надано Акт обстеження умов проживання у відповідності до якого встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає матір ОСОБА_7 з дитиною, батько дитини невідомо де знаходиться та матеріально не бере участь у вихованні дитини.

Також до матеріалів справи додано Довідку про склад сім`ї та проживання від 09.10.2018 року № 2068 у відповідності до якої, ОСОБА_3 проживає по АДРЕСА_1 в складі сім`ї ОСОБА_8 (мати), ОСОБА_4 .

Як вбачається з Акту від 15.10.2018 року, який складений ОСОБА_3 та сусідами, ОСОБА_2 який є батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проте не приймає участь в житті дитини, ухиляється від виконання батьківських обов`язків і спілкуванні з дитиною.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що ОСОБА_3 26 лютого 2019 року уклала шлюб з ОСОБА_9 , що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу, видане Дмитровським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви, серії НОМЕР_2 .

Також, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 з моменту укладення шлюбу з громадянином російської федерації ОСОБА_9 , фактично проживає з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в російській федерації. Що підтвердив представник позивачки в судовому засіданні.

Вирішуючи спір, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу (далі - СК) України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Цей захід впливу є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК), тому він підлягає застосуванню тільки тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Враховуючи той факт, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України відповідно до яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем ОСОБА_2 не сплачуються аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та станом на листопад 2019 року існує заборгованість з березня 2019 року.

Позивачка в підтвердження позовних вимог про позбавлення батьківських прав, послалася на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї доньки.

У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи позивачки, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків з травня 2018 року не підтверджено жодними належними та допустимими доказами.

Так акти складені на підтвердження доводів позивачки ніким не посвідчені, оригінали цих актів суду не надано, отже суд не приймає їх до уваги.

Із матеріалів справи вбачається про те, що у судові засідання по справі представник третьої особи - Фонтанська сільська рада не з`являвся.

Суд, ухвалою від 08 липня 2021 року витребував висновок, щодо можливості позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте в матеріалах справи відсутній висновок щодо можливості позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з цим, суд враховує той факт, що ОСОБА_3 проживає разом з малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в російській федерації з 2019 року, чим на думку суду позбавляє можливості ОСОБА_2 виконувати свої батьківські обов`язки.

Також, слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження винної поведінки та свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, які б свідчили про ухилення відповідача від виховання дитини, а відтак не вбачає необхідності застосування до відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення його батьківських прав

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позивачка не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, тому позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Фонтанська сільська рада про позбавлення батьківських прав не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 19, 28, 187, 258-259, 274-279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Фонтанська сільська рада про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Одеського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення підписано та складено 11 січня 2023 року.

Суддя Чернявська Л.М.