ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/21416/21

Провадження № 22-ц/4820/2070/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Чебан О.М.

за участю: апелянта ОСОБА_1 , її представника адвоката Вітязь О.П.,

відповідача ОСОБА_2 , її представника адвоката Демчишина М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 вересня 2023 року (суддя Козак О.В.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину спільного майна, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину,

в с т а н о в и в :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину спільного майна, в подальшому уточнила позовні вимоги.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , і вони не встигли офіційно оформити їх сімейні стосунки, оскільки спільно боролись із хворобою, позивачка здійснила його поховання за власні кошти. Отримати свідоцтво про смерть чоловіка вона не змогла, оскільки не була його офіційною дружиною.

Доказами їх спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу (цивільним шлюбом) з січня 2005 року по 30 грудня 2019 року є довідка з ОСББ, спільні фото та свідки.

За час спільного проживання за спільні кошти, ними було придбано автомобіль Nissan Primastar VSKF4BHB6UY619883, 2008 р.в., переобладнано з фургона пасажирський В, д.р.н. НОМЕР_1 , який згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області станом на 20.08.2021 зареєстровано за ОСОБА_3 .

Отримати спадщину після смерті чоловіка вона не може, оскільки заповіту скласти на неї чоловік не встиг, а спадкоємцем за законом першої черги на день прийняття спадщини є його мати ОСОБА_2 .

Уточнивши позовні вимоги ОСОБА_1 вказала, що 17 листопада 2020 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лучковською Т.М. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль Nissan Primastar VSKF4BHB6UY619883, 2008 р.в. матері спадкодавця ОСОБА_2 .

У зв`язку з цим позивач просила суд:

- встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з січня 2005 року по 30 грудня 2019 року;

- визнати право власності на 1/2 частину автомобіля Nissan Primastar VSKF4BHB6UY619883, 2008 р.в., переобладнаного з фургона в пасажирський В, д.р.н. НОМЕР_1 за ОСОБА_1 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 листопада 2020 року, видане приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лучковською Т.М., на автомобіль Nissan Primastar VSKF4BHB6UY619883, 2008 р.в. в частині права власності ОСОБА_2 на його 1/2 частину.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 вересня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що позивач надала достатньо доказів на підтвердження факту спільного її проживання з ОСОБА_3 , яке пов`язане їхнім спільним побутом та взаємними правами та обов`язками між ними в період з 2005 року і по день смерті ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину автомобіля Nissan Primastar VSKF4BHB6UY619883, 2008 р.в., переобладнаного з фургона в пасажирський В, д.р.н. НОМЕР_1 , за ОСОБА_1 та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 листопада 2020 року, виданого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лучковською Т.М., на автомобіль Nissan Primastar VSKF4BHB6UY619883, 2008 р.в. в частині права власності ОСОБА_2 на його 1/2 частину, суд зазначив, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у період спільного її проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, ними за спільні кошти було придбано автомобіль Nissan Primastar VSKF4BHB6UY619883, 2008 р.в., д.р.н. НОМЕР_1 , та відповідно за яку суму; наявність відповідних доходів в період спільного проживання.

Оскільки позивач не надала належних та допустимих доказів, які б підтверджували придбання у період спільного її проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу за спільні кошти автомобіля Nissan Primastar VSKF4BHB6UY619883, 2008 р.в., д.р.н. НОМЕР_1 , то відсутня необхідність для встановлення факту проживання позивача однією сім`єю з померлим ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду встановленим обставинам, просить рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначає, що за час спільного проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ними за спільні кошти було придбано автомобілі ВАЗ, Opel, а потім Nissan Primastar VSKF4BHB6UY619883, 2008 р.в., переобладнаного з фургона пасажирський В, д.р.н. НОМЕР_1 . Придбання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 за спільні кошти спірного автомобіля підтверджено показаннями свідків, реєстрацією самого автомобіля, чого судом враховано не було.

Суд першої інстанції, встановивши факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, дійшов помилкового висновку щодо відмови у визнанні за позивачкою права власності на 1/2 частину спірного майна, придбаного ними в період спільного проживання, оскільки презумпція спільності права власності в силу положень статті 74 СК України поширюється й на майно, придбане в період спільного проживання жінки і чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

У відзиві на апеляційну ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення як безпідставну, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 вересня 2023 року залишити без змін як законне.

Зазначає, що показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Показання свідків зі сторони позивачки у суді першої інстанції носять узагальнений характер, стосуються здебільшого констатації факту спільного проживання та не підтверджують наявності усталених відносин, які притаманні подружжю.

Позивачкою не доведено факту проживання у зазначений період однією сім`єю, а придбане майно не є спільною сумісною власністю.

Матеріали кримінального провадження складені та написані не особисто ОСОБА_2 , а записані працівниками поліції, тому не можуть вважатись належними доказами спільного проживання сина відповідачки разом з позивачкою.

У період з січня 2005 року по 30 грудня 2019 року у ОСОБА_3 були й інші стосунки з жінками.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Вітязь О.П. апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Демчишин М.В. в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили їх відхилити.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п.п. 3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 познайомились у 2005 році. Згідно наданих фотокарток з 2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мали значну кількість спільних поїздок на відпочинок на території України, спільно відвідували свята та визначні події. В зареєстрованих шлюбах станом на січень 2005 року з іншими особами не перебували.

Згідно довідки №К-03-7220, виданої Відділом реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради ОСОБА_1 з 01.11.1990 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 з 06.11.2007 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_2 (т. 1 а. с. 44, 54).

Відповідно до акта, складеного сусідами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (підписи, яких засвідчено т.в.о. директора ТОВ «КК «ДомКом Хмельницький» Стаднік В.О.) останні підтвердили той факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 з 1 січня 2005 року по 30 грудня 2019 року.

За обліковою карткою № НОМЕР_2 від 14.08.2013 року ОСОБА_3 придбано автомобіль Nissan Primastar VSKF4BHB6UY619883, 2008 р.в., дата первинної реєстрації 15 травня 2013 року, 14 серпня 2013 року зазначений автомобіль переобладнаний з фургона в пасажирський В.

За життя ОСОБА_3 хворів, перебував на лікуванні КНП "Хмельницька обласна лікарня" з 26.11.2019 р. по 06.12.2019 р., що підтверджується: медичною карткою (вкладишем) ОСОБА_3 , проживаючого АДРЕСА_1 ; виписним епікризом; результатами КТ від 15.11.2019р.; патогістологічним дослідженням №8772-75 від 02.12.2019 р.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_3 , що підтверджується: свідоцтвом на поховання від 30.12.2019р.; договором-замовленням на організацію та поховання від 30.12.2019р.; товарним чеком від 31.12.2019.

Після його смерті відкрилась спадщина на: автомобіль Nissan Primastar VSKF4BHB6UY619883, 2008 р.в., переобладнаний з фургона в пасажирський В, д.р.н. НОМЕР_1 , який належав померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 , дата реєстрації 14.08.2013р.; 1/2 частки квартири АДРЕСА_3 .

З матеріалів спадкової справи №1/2020, заведеної приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лучковською Т.М. 08.01.2020 року, після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що 08.01.2020 року із заявою про прийняття спадщини звернулась матір померлого ОСОБА_2 , а 12.03.2020 року із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 , зазначивши, що приймає спадщину після смерті чоловіка.

Приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лучковською Т.М. було видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом: 17 листопада 2020 року на автомобіль Nissan Primastar VSKF4BHB6UY619883, 2008 р.в., який згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС в Хмельницькій області станом на 20.08.2021 р. зареєстровано за ОСОБА_3 ; 02.07.2022 року на 1/2 частки квартири АДРЕСА_3 (т. 1 а. с. 71, 80).

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правоворушення та іншу подію від 10.01.2020 ОСОБА_2 просила прийняти міри до ОСОБА_7 , яка проживає у АДРЕСА_1 , яка є цивільною дружиною її сина ОСОБА_3 , з якою він проживав протягом останніх п`ятнадцяти років без реєстрації шлюбу, та яка на даний час не передає їй автомобіль Nissan Primastar, який належав її сину.

У своїх письмових поясненнях від 20.01.2020 ОСОБА_2 також повідомила, що її син ОСОБА_8 проживав протягом останніх 15 років з ОСОБА_9 ( ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 209).

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що її мати ОСОБА_1 з вітчимом ОСОБА_3 почали проживати з 2005 року, жили добре, кожний рік разом їздили на море на машині. Спочатку були Жигулі, потім Opel, а потім Nissan. ОСОБА_3 з мамою вели спільний бюджет, купляли все необхідне в квартиру.

Свідок ОСОБА_11 , яка є знайомою як позивачки, так і ОСОБА_3 , суду пояснювала, що вона познайомилась з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 15 років тому, вони жили, як подружжя по АДРЕСА_4 , але шлюб не реєстрували. Лікували його за спільні кошти. Щодо автомобіля Nissan, то він продав автомобіль Оpel і купив цей автомобіль. Вони обоє працювали, про розмір їх доходів вона не знає, але доходи були вище середнього і автомобіль придбали сім`єю.

Свідок ОСОБА_4 , яка проживає в сусідній квартирі АДРЕСА_5 , суду пояснила, що ОСОБА_14 з ОСОБА_12 жили разом постійно по АДРЕСА_1 з 2005 року до його смерті. Майже кожного ранку свідок зустрічалася з ОСОБА_12 на сходовій клітині, оскільки у них вхідні двері перед вхідними дверями іншої квартири. Знає, що у них був один автомобіль, потім в них з`явився автомобіль Опель жовтого кольору.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що вона знайома з ОСОБА_2 з 1990 року. ОСОБА_12 проживав біля матері, але скільки і до якого часу не знає. Бачила, що він приїжджав, брав інструменти і їхав на роботу. Які у нього були відносини з матір`ю та про його особисте життя вона не знає.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що біля будинку матері бачила ОСОБА_12 не один раз, він приїжджав з другом, робили ремонт. Знає, що він зареєстрований, але де він проживав, ночував, про його особисте життя вона не знає.

Крім того, у засіданні суду апеляційної інстанції відповідачка та її представник не заперечували проти перелічених доказів, а робили акцент на тому, що спірний автомобіль було придбано ОСОБА_3 не за спільні кошти, оскільки відсутні докази, що ОСОБА_1 мала дохід в період їх спільного проживання та за рахунок цього доходу брала участь у придбанні спірного автомобіля.

Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, правомірною) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Відповідно до статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються приписи глави 8 СК України.

Отже, правовими наслідками встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу є встановлення належності їм майна, набутого у власність у цей період, на праві спільної сумісної власності.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно.

Відповідно до частин першої, сьомої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Презумпція спільності права власності в силу положень статті 74 СК України поширюється й на майно, придбане в період проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Отже законодавством передбачено рівнозначну презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна та майна, придбаного жінкою та чоловіком, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, до спільної сумісної власності.

Це означає, що якщо майно придбано подружжям під час шлюбу чи жінкою та чоловіком в період проживання однією сім`єю, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Якщо ж заява одного з подружжя про те, що річ була куплена на його особисті кошти, не буде належно підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною. Отже, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя чи ту особу, яка заперечує проти належності майна до об`єктів спільної сумісної власності подружжя чи осіб, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Подібні висновки щодо презумпції належності майна, придбаного в період шлюбу, до спільної сумісної власності подружжя та щодо розподілу тягаря доказування на спростування цієї презумпції викладено в постановах Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, у постановах Верховного Суду від 28 серпня 2019 року у справі № 646/6271/16-ц (провадження № 61-34723св18), від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц (провадження № 61-2446св18), від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зазначено, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю, спільний побут, взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

СК України не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду під час їх оцінки. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які підтверджують наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю.

У справі, яка переглядається, обґрунтовуючи необхідність кваліфікації стосунків між сторонами як таких, що притаманні подружжю, позивачка посилалася на спільне проживання сторін за однією адресою разом, ведення ними спільного господарства, пов`язаність спільним побутом та бюджетом.

При зверненні до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, надала суду:

- фотокартки, на яких сторони спільно зображені на відпочинку, святах та інших визначних подіях, у тому числі з донькою позивачки;

- акт, складений сусідами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (підписи, яких засвідчено т.в.о. директора ТОВ "КК "ДомКом Хмельницький" Стадніком В.О.), останні підтвердили той факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у квартирі позивачки;

- скріншоти переписок сторін про обговоренні лікування ОСОБА_3 ;

- медичну картку (вкладиш) ОСОБА_3 , в якому зазначена адреса його проживання АДРЕСА_1 ;

- пояснення відповідачки ОСОБА_2 , які надавалися нею та записувалися з її слів у правоохоронних органах, які, на переконання позивачки, підтверджують той факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у квартирі позивачки;

- клопотання про виклик та допит свідків, які підтвердили обставини, викладені у позовній заяві.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідачка посилалася на те, що:

- місце проживання ОСОБА_3 зареєстровано разом з нею в іншій квартирі;

- в період з 2005 року ОСОБА_3 мав стосунки з іншими жінками;

- пояснення, що надавала грошову допомогу сину у придбанні спірного автомобіля, автомобіль придбано за особисті кошті сина.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Установивши на підставі поданих сторонами доказів наявність у стосунках сторін ознак, притаманних подружжю, зокрема: спільне проживання разом з дитиною позивачки у квартирі ОСОБА_1 , пов`язаність спільним побутом та бюджетом, ведення спільного господарства та понесення спільних витрат в інтересах сім`ї, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про те, що сторони в період з 2005 року по 30.12.2019 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу в розумінні статті 74 СК України.

Проте, встановивши зазначені обставини справи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у період спільного їх проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ними за спільні кошти було придбано спірний автомобіль, за яку суму, наявність відповідних доходів в період спільного проживання.

З огляду на те, що автомобіль Nissan Primastar VSKF4BHB6UY619883, 2008 р.в., д.р.н. НОМЕР_1 , придбано ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в період їх перебування у фактичних шлюбних стосунках, презумпція спільності майна не спростована відповідачкою, позовна вимога позивачки про визнання права власності на 1/2 частину спільного майна підлягає задоволенню.

Оскільки позовна вимога ОСОБА_1 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 листопада 2020 року, видане приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лучковською Т.М., щодо спадкування ОСОБА_2 1/2 частини автомобіля Nissan Primastar, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску є похідною від вимоги про визнання права власності на 1/2 частину спільного майна, то така вимога теж підлягає задоволенню.

Факт реєстрації місця проживання ОСОБА_3 окремо від позивачки не спростовує наданий ОСОБА_1 обсяг документів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві.

З огляду на зазначене, рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення. Позов ОСОБА_1 слід задовольнити. Встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в період з 2005 року по 30 грудня 2019 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля Nissan Primastar, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, vin. НОМЕР_5 .

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 листопада 2020 року, видане приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лучковською Т.М., щодо спадкування ОСОБА_2 1/2 частини автомобіля Nissan Primastar, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, vin. НОМЕР_5 .

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовна заява ОСОБА_1 задоволена в повному обсязі, судовий збір, сплачений нею при подачі позову в розмірі 1900,40 грн., та при подачі апеляційної скар ги в розмірі 4212,60 грн., а всього 6113 грн. підлягають стягненню на її користь з ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в період з 2005 року по 30 грудня 2019 рік.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля Nissan Primastar, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, vin. НОМЕР_5 .

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 листопада 2020 року, видане приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лучковською Т.М., щодо спадкування ОСОБА_2 1/2 частини автомобіля Nissan Primastar, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, vin. НОМЕР_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6113 грн. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 грудня 2023 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк