Житомирський апеляційний суд
Справа №286/749/22 Головуючий у 1-й інст. Білоусенко І. В.
Категорія 36 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Борисюк Р.М., Микитюк О.Ю.,

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу №286/749/22 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Житомиргаз» про визнання неправдивим повідомлення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 01 листопада 2022 року, ухвалене під головуванням судді Білоусенко І.В. в м. Овручі,

в с т а н о в и в :

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом у якому просив визнати неправдивим письмове повідомлення акціонерного товариства «Житомиргаз» від 28.10.2021 про наявність за особовим рахунком № НОМЕР_1 станом на 28.10.2021 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 7440,40 грн. Позов мотивований тим, що його мати, ОСОБА_2 , 1929 р.н., була власником особового рахунку № НОМЕР_1 та проживала за адресою АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. З 22.06.2021 він особисто оплачує всі квитанції-рахунки за спожитий газ і за доставку газу за вказаною адресою. 13 жовтня 2021 року від імені матері він подав керівнику Овруцького відділення АТ «Житомиргаз» заяву, в якій просив поставити в будинку новий газовий шланг замість старого, який з`єднував опалювальний котел з металевою трубою газопідведення. На вказану заяву відповідач надіслав листа від 28.10.2021, в якому повідомив про неможливість виконати ремонтні роботи станом на 28.10.2021, у зв`язку зі смертю власника особового рахунку ОСОБА_2 , та що за особовим рахунком № НОМЕР_1 рахується заборгованість за спожитий природний газ в сумі 7440,40 грн.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 01 листопада 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 992,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Судом було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду викладенні в оскаржуваному судовому рішенні не відповідають обставинам справи. Крім того, зазначав, що його звільнено від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Житомиргаз» Гончарук О.М. просить рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 01 грудня 2022 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з чітким додержанням норм процесуального та матеріального права на підставі всебічного та об`єктивного досліджених усіх доказів наявних в матеріалах справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, особовий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на ім`я ОСОБА_2 , 1929 року народження, яка проживала у будинку по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

З копії заяви від 13.10.2021 вбачається, що ОСОБА_2 зверталася до відповідача із заявою про встановлення нового газового шлангу «(куплений нами)» замість старого шланга, який з`єднував опалювальний котел з металевою трубою газопідведення.

З копії листа Овруцького відділення АТ «Житомиргаз» № 100-ЛВ-20488-1021 від 28.10.2021 вбачається, що виконати ремонтні роботи у будинку АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) на сьогоднішній день неможливо, у зв`язку зі смертю власника особового рахунку ОСОБА_2 , до того ж, за особовим рахунком № НОМЕР_1 рахується заборгованість за спожитий природний в сумі 7440,40 грн. (доручення від ТОВ «Житомиргаз Збут» № 107-S3-13976-1021 від 25.10.2021 на припинення газопостачання 01.11.2021).

Акціонерне товариство «Житомиргаз» відповідно до отриманої ліцензії з 01.07.2015 надає послуги по розподілу природного газу та виступає як Оператор ГРМ. Правовідносини між споживачем та газорозподільним підприємством регулюються Типовим договором на розподіл природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2498 від 30.09.2015, а також Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затверджених Постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015. Згідно з п. 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та /або документально підтвердження споживання природного газу.

Відповідно до приписів пункту 6 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ «Якщо в результаті реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта та/або зміни форми власності чи власника цього об`єкта є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладання договору розподілу природного газу з новим власником, споживач (замовник) повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору розподілу природного газу.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних правовідносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач не надав суду першої інстанції жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що за власником особового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_2 відсутня заборгованість за спожитий природний в сумі 7440,40 грн. Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті спору.

Разом з тим, при вирішенні питання розподілу судових витрат суд першої інстанції припустився помилки.

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» передбачає пільги щодо сплати судового збору.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Системне тлумачення норм статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дозволяє зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб як споживачі серед переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають або позбавлені.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права як споживача послуг, колегія суддів дійшла до висновку, що ОСОБА_1 підпадає під дію положень ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до частини 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено не на користь позивача, а відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Тому помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що відмова у задоволенні позову ОСОБА_1 , який звільнений від сплати судового збору відповідно до положень ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», є підставою для стягнення з нього судового збору.

У зв`язку з наведеним, суд першої інстанції безпідставно стягнув судовий збір з позивача, який звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «»Про захист прав споживачів».

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат є незаконним та підлягає скасуванню.

З огляду на те, що позивач звільнений від оплати судових витрат та йому відмовлено в задоволенні позову, то судове рішення в цій частині не ухвалюється.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 01 листопада 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн. скасувати.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий

Судді