КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 368/369/23

провадження № 22-ц/824/16540/2023

05 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

при секретарі Усковій Я. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кагарлицького районного споживчого товариства, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 про визнання незаконним та недійсним протоколу, незаконним звільнення, поновлення на посаді,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Клапчука Федора Петровича на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 01 вересня 2023 року в складі судді Шевченко І. І.,

встановив:

В квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати незаконним та недійсним протокол Загальних зборів членів Кагарлицького районного споживчого товариства () № б/н від 31.03.2023 року. також просив поновити його на посаді голови Кагарлицького районного споживчого товариства ().

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 14 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Заборонено державним реєстраторам та іншим суб`єктам у сфері державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо внесення будь-яких змін голови Кагарлицького районного споживчого товариства ().

Постановою Київського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 14 квітня 2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

25 серпня 2023 року третя особа ОСОБА_18 звернулась до суду з заявою про зустрічне забезпечення позову.

Просила суд заборонити Кагарлицькому районному споживчому товариству ( ) приймати рішення або вчиняти дії, спрямовані на укладання договорів (угод) про продаж єдиних майнових комплексів та/або корпоративного права на підприємства (об`єднання), інших утворених споживчим товариством суб`єктів господарювання, об`єктів основних засобів споживчого товариства, його підприємств (об`єднань), інших утворених споживчим товариством суб`єктів господарювання, міни, дарування, списання, передачу в заставу, тимчасову передачу, у тому числі надання позики, позички, здачу в оренду основних засобів споживчого товариства, його підприємств (об`єднань), інших утворених споживчим товариством суб`єктів господарювання членам споживчих товариств, підприємствам, організаціям, іншим фізичним і юридичним особам.

Заява обґрунтована тим, що 31.03.2023 новим головою Кагарлицького районного споживчого товариства було обрано ОСОБА_15 . Починаючи з квітня 2023 року ОСОБА_15 не може реалізувати своє право на обрання та керування Кагарлицьким районним споживчим товариством. Позивач ОСОБА_1 продовжує по суті незаконно керувати Кагарлицьким районним споживчим товариством та може прийняти рішення про відчуження майна цього товариства.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 01 вересня 2023 року заяву третьої особи - ОСОБА_18 про зустрічне забезпечення позову задоволено.

Заборонено Кагарлицькому районному споживчому товариству ( ) приймати рішення або вчиняти дії, спрямовані на укладання договорів (угод) про продаж єдиних майнових комплексів та/або корпоративного права на підприємства (об`єднання), інших утворених споживчим товариством суб`єктів господарювання, об`єктів основних засобів споживчого товариства, його підприємств (об`єднань), інших утворених споживчим товариством суб`єктів господарювання, міни, дарування, списання, передачу в заставу, тимчасову передачу, у тому числі надання позики, позички, здачу в оренду основних засобів споживчого товариства, його підприємств (об`єднань), інших утворених споживчим товариством суб`єктів господарювання членам споживчих товариств, підприємствам, організаціям, іншим фізичним і юридичним особам.

12.09.2023 представник ОСОБА_1 - адвокат Клапчук Ф. П. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 01 вересня 2023 року та винести нову ухвалу, якою в задоволенні заяви третьої особи ОСОБА_18 про зустрічне забезпечення відмовити.

Свої доводи обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала винесена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, без урахування суб`єкта, який може звертатися із заявою про зустрічне забезпечення, а також за відсутності доказів можливих збитків та відсутності підстав для застосування заходів зустрічного забезпечення.

Зазначив, що з заявою про зустрічне забезпечення позову звернулась третя особа - ОСОБА_18 , яка не є відповідачем по справі та їй не можуть бути ніяким чином заподіяні збитки від заходів забезпечення позову. Сторонами в справі є позивач та відповідач, а тому вжиття заходів зустрічного забезпечення позову за заявою третьої особи є помилковим.

Крім цього, заявником не надано жодного доказу як потенційно можливих збитків відповідача, так і можливого утруднення або невиконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача у випадку не вжиття заходів зустрічного забезпечення.

Задовольняючи вказану заяву, суд не обґрунтував в чому полягає можливість заподіяння збитків відповідачу тими заходами забезпечення позову, які були застосовані судом.

В порушення вимог ст.154 ЦПК України суд застосував зустрічне забезпечення у вигляді заборони вчинення дій, що не є заходами зустрічного забезпечення, а є заходами забезпечення позову.

Застосування судом заборони укладання договорів, в тому числі і договорів оренди, призведе до значних збитків Кагарлицькому районному споживчому товариству, основним видом фінансового доходу якого є отримання орендної плати від здачі майна в оренду. Встановлення такої заборони призводить до перешкоджання господарській діяльності Кагарлицькому районному споживчому товариству.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористалися.

Третя особа - ОСОБА_18 звернулась до суду з заявою, в якій просила закрити провадження у справі за апеляційною скаргою адвоката Клапчука Ф. П., що діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 01 вересня 2023 року.

Посилається на ті підстави, що ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 21 вересня 2023 року провадження в даній справі було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Скасовано заходи зустрічного забезпечення позову, вжиті ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 01 вересня 2023 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Клапчук Ф. П. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом є однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства відповідно до пункту 2 частини третьої статті 2 ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову (частини перша та друга статті 154 ЦПК України).

Згідно із частиною третьою статті 154 ЦПК України Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову ( частина четверта статті 154 ЦПК України).

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (частина п`ята статті 154 ЦПК України).

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову (частина шоста статті 154 ЦПК України).

Таким чином, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Цей інститут має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за винятком випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, зокрема, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Отже, на відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення спрямоване насамперед на захист інтересів відповідача. Фактично це є збереженням status-quo між сторонами до ухвалення остаточного рішення суду.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із цим.

Оцінка співмірності здійснюється, крім іншого, з урахуванням співвідношення права та інтересу, які просить захистити заявник, вартості майна, на яке накладається арешт, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. При цьому в ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення вказується розмір останнього або інші дії, які повинен вчинити заявник у порядку зустрічного забезпечення, а також строк його надання, котрий не може перевищувати 10-ти днів з дня постановлення ухвали.

Вид зустрічного забезпечення зазначається заявником. Проте суд може визнати зустрічне забезпечення неналежним як за формою так і за сумою, зокрема через його неспівмірний характер, якщо воно не є достатньою гарантією відшкодування ймовірних збитків, або його неможливо швидко реалізувати, або є сумніви в добросовісності гаранта тощо. При цьому під час оцінки збитків суд має виходити зі своїх дискреційних прав та оціночних суджень і визначати розмір можливих збитків відповідача, завданих забезпеченням позову. Очевидно, що ймовірні збитки можуть включати в себе як збитки в їх класичному розумінні, так і негативні наслідки, пов`язані з діловою репутацією, гідністю та честю.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2020 року в справі № 569/13105/18 (провадження № 61-46461св18) вказано, що відповідно до частин першої, другої, пункту 1 частини третьої, частини шостої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має іншого зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Також суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення за наявності одночасно таких підстав: 1) якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України; 2) якщо позивач не має майна, що знаходиться на території України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 14 квітня 2023 року, яка в подальшому була скасована постановою Київського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року, вжито заходи забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом заборони державним реєстраторам та іншим суб`єктам у сфері державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо внесення будь-яких змін голови Кагарлицького районного споживчого товариства ().

Задовольняючи заяву третьої особи ОСОБА_18 про зустрічне забезпечення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем можуть вчинятися дії щодо відчуження майна чи інші дії, які можуть ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, що можуть бути спричинені забезпеченням позову у випадку відмови у позові.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, оскільки суду не були надані докази того, що майновий стан позивача або його дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача.

Суд першої інстанції також не дослідив обставини справи щодо співмірності зустрічного забезпечення із заходами забезпечення позову та не врахував, що заборона Кагарлицькому районному споживчому товариству приймати рішення або вчиняти дії, спрямовані на укладання договорів (угод) про продаж єдиних майнових комплексів та/або корпоративного права на підприємства (об`єднання), інших утворених споживчим товариством суб`єктів господарювання, об`єктів основних засобів споживчого товариства, його підприємств (об`єднань), інших утворених споживчим товариством суб`єктів господарювання, міни, дарування, списання, передачу в заставу, тимчасову передачу, у тому числі надання позики, позички, здачу в оренду основних засобів споживчого товариства, його підприємств (об`єднань), інших утворених споживчим товариством суб`єктів господарювання членам споживчих товариств, підприємствам, організаціям, іншим фізичним і юридичним особам перешкоджає здійсненню відповідачем своєї господарської діяльності.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм процесуального права, що в силу статті 376 ЦПК України є підставою для її скасування з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про вжиття зустрічного забезпечення.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Клапчука Федора Петровича задовольнити.

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 01 вересня 2023 року скасувати.

В задоволенні заяви третьої особи ОСОБА_18 про зустрічне забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук