Справа № 204/7348/21
Провадження № 2-др/204/6/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(д о д а т к о в е)

10 січня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого - судді Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лавриненко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі заяву представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Базюкевича Євгена Вікторовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації, -

В С Т А Н О В И В:

19 грудня 2022 року у вказаній справі ухвалено рішення, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації залишено без задоволення.

26 грудня 2022 року представником відповідачки ОСОБА_1 адвокатом Базюкевичем Є.В., до суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі щодо стягнення з позивача на користь відповідачки витрат на правову допомогу.

В обґрунтування заяви зазначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. При цьому вказано, що не залежно від обґрунтованості позовних вимог, зважаючи на очевидний пропуск строку позовної давності позивач мав усвідомлювати, що це є підставою для відмови у задоволенні позову. Вважає, що подання позову було здебільшого штучною перевіркою дбайливості та уважності відповідачки або сподіванням на заочне рішення, про згоду з яким, позивач прямо зазначив у поданій суду заяві. Таким чином, відповідачка була вимушена скористатися професійною правничою допомогою для забезпечення активної позиції представника в судовому провадженні і запобіганню порушенню її прав. Тому, оскільки у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, з позивача на користь відповідачки ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені нею витрати на правничу допомогу. Правничу допомогу ОСОБА_1 під час розгляду даної справи надавав адвокат Базюкевич Є.В. на підставі договору про надання правничої/правової допомоги № 56/ЦП-2022 від 31 січня 2022 року. Додатковою угодою від 21 грудня 2022 року до вказаного договору про надання правничої/правової допомоги № 56/ЦП-2022 від 31 січня 2022 року визначено, що вартість однієї години роботи адвоката складає 1200 гривень, яка включає в себе надання консультацій та складання всіх необхідних документів. На підтвердження отримання послуг надано Акт передання-приймання послуг з професійної правничої допомоги до вищевказаного договору від 21 грудня 2022 року на суму 22500 гривень.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд не вбачає необхідності викликати сторони в судове засідання, у зв`язку з чим, згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові, інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються на позивача.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 висловив свою позицію про те, що для цілей відшкодування витрат на правову допомогу заявник може використовувати будь-який документ, який свідчить про фактичне понесення таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, правову допомогу ОСОБА_2 у даній справі на підставі договору про надання правничої/правової допомоги № 56/ЦП-2022 від 31 січня 2022 року та додаткової угоди до вказаного договору від 21 грудня 2022 року надавав адвокат Базюкевич Євген Вікторович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4354 від 05 липня 2019 року).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що додатковою угодою № 1 до вказаного договору, визначено, що вартість однієї години роботи адвоката складає 1200 гривень, яка включає в себе надання консультацій та складання всіх необхідних документів. Оплата послуг, наданих адвокатом до моменту прийняття рішення судом першої інстанції у вищевказаній справі здійснюється протягом 20 днів з моменту зарахування стягнутих сумом судових витрат на правову/правничу допомогу на поточний рахунок Довірителя чи будь-якої іншої компенсації стягнутих сум, включаючи матеріальну компенсацію, зарахування грошових вимог, а також в разі відмови довірителя від отримання таких сум чи неможливість такого отримання з будь-яких причин.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником відповідачки надано Акт передання-приймання послуг з професійної правничої допомоги до вищевказаного договору від 21 грудня 2022 року, відповідно до якого адвокатом на надання правничої допомоги клієнту у даній справі витрачено 18,75 годин (14 квітня 2022 року 3,5 годин на вивчення і аналіз документів по справі - позовної заяви з додатками, інших документів, що мають відношення до справи; 15 квітня 2022 року 2 години на консультації стосовно спору по справі; 18 квітня 2022 року 0,75 години на складання та подання через підсистему «Електронний суд» клопотання про продовження строку на подання відзиву на позов та 0,75 години на поїздку до суду для участі у судовому засіданні; 21 квітня 2022 року 3 години на напрацювання і визначення правової позиції по справі, аналіз висновків Верховного Суду в аналогічних справах; 25 квітня 2022 року 4 години на підготовку та подання відзиву на позов; 07 червня 2022 року -1,5 години на поїздку в суд, участь в судовому засіданні; 15 червня 2022 року 0,5 години на аналіз ухвали суду від 07 червня 2022 року про призначення судової експертизи; 23 серпня 2022 року 1,25 години на складання і подання через підсистему «Електронний суд» клопотання щодо запиту судових експертів; 19 грудня 2022 року 1,5 години на поїздку в суд. Участь у судовому засіданні) на загальну суму 22500 гривень, виходячи із розрахунку 18,75 витрачених адвокатом годин * 1200 гривень за годину роботи адвоката.

Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18 та від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 вказав на те, що від учасника справи вимагаються докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а не докази обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, тому достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Разом з цим, Верховний суду у складі Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 16 квітня 2020 року у справі № 727/4597/19 зазначив про те, що аналіз спеціального законодавства щодо діяльності адвоката дає право зробити висновок про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при оплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форми такого документа. Урахувавши наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, ВС дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений у довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Також судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Крім того, слід зазначити, що відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Таким чином, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі.

Верховний Суд у своїй постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 640/6209/19 зазначив, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Таким чином, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.

Проте, суд звертає увагу, що частина із наданих послуг не може бути віднесена саме до правничої допомоги.

Так, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з вимогами п. 9 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Приписами п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до вимог ст. 19 вказаного Закону видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Отже, подання через підсистему «Електронний Суд» клопотання про продовження строку на подання відзиву на позов, подання відзиву на позов, подання клопотання щодо запису судових експертів не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а відтак, витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані у якості витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на викладене, з урахуванням складності справи, співмірності та пропорційності понесених витрат щодо предмета спору, значення справи для сторін, враховуючи те, що справа розглядалася судом в порядку спрощеного провадження, приймаючи до уваги обсяг наданих адвокатом послуг, зокрема те, що судом було задоволено клопотання представника відповідачка про продовження строку на наданні відзиву, однак поданий він до суду з пропущенням його, враховуючи те, що судове засідання 07 червня 2022 року тривало 6 хвилин, а 19 грудня 2022 року 30 хвилин, а не по 1,5 години кожне, як то вказано в акті передання-приймання послуг з професійної правничої допомоги, при цьому, у судове засідання 18 квітня 2022 року адвокат Базюкевич Є.В. взагалі не з`явився, з урахуванням того, що у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, суд доходить висновку, що факт понесення витрат на правничу допомогу у заявленому представником відповідачки розмірі не доведено, тому суд вважає за можливе стягнення з позивача на користь відповідачки витрати на правничу допомогу у сумі 5000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Базюкевича Євгена Вікторовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації задовольнити частково.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи.

Додаткове рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна