ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2023 року м.Суми

Справа №591/134/22

Номер провадження 22-ц/816/121/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - Приватний нотаріус Сумського міського територіального округу Сокол Тетяна Петрівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (законний представник ОСОБА_2 ), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мєльнік Ольги Вікторівни

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 11 листопада 2022 року про залишення без розгляду заяви про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем, в складі судді Сидоренко А.П., постановлену у м. Суми,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 листопада 2022 року залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Сумського міського територіального округу Сокол Т.П., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (законний представник ОСОБА_2 ), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Мєльнік О.В., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вважає помилковим висновок суду про наявність підстав для залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України та про її намір встановити факт, що має юридичне значення, для отримання всієї спадщини, а не частини від спадщини, яка належить батькам спадкодавця, як спадкоємцям за законом першої черги, які відмовилися від спадщини на користь заявниці. Категорично не погоджується з висновком суду першої інстанції про мету заявниці претендувати на спадщину інших спадкоємців за законом першої черги та наявність спору про право між заявницею та дітьми спадкодавця ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від першого шлюбу, його колишньою дружиною ОСОБА_2 , на яку взагалі не розповсюджуються спадкові права та обов`язки.

Вказує, що заява про встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_8 більше 5 років до дня відкриття його спадщини, подана ОСОБА_1 з метою визнання її спадкоємицею за законом четвертої черги та можливості прийняття спадщини, від якої на її користь відмовилися батьки спадкодавця. Доводить, що встановлення такого юридичного факту не впливає на права та обов`язки інших спадкоємців першої черги або будь-яких інших осіб.

Зазначає, що у випадку залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду та, враховуючи відсутність спору про право, вона буде позбавлена можливості пред`явити позов належному відповідачу, чим буде порушено її право на захист.

У відзиві на апеляційну скаргу заінтересована особа ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, як законну та обґрунтовану.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Мєльнік О.В., яка підтримала скаргу, заперечення щодо скарги ОСОБА_2 та її представника - адвоката Школьного В.А., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менш як п`ять років до часу смерті на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення такого факту необхідно заявнику для спадкування частини спадщини, однак за відсутності даних про виділення частки у майні спадкодавця, існує спір про право між заявником та заінтересованими особами - дітьми спадкодавця від першого шлюбу, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 10 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем - ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з лютого 2014 року, тобто понад п`ять років до часу смерті.

Заяву обґрунтовувала тим, що встановлення в судовому порядку фактів, необхідних для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 , потрібно для подальшого вирішення питання про право власності на його спадкове майно (а.с. 11, 121).

Із 18 вересня 1999 року по 21 червня 2013 року ОСОБА_8 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , у них є спільні діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14 зв., 99, 100, 167).

Під час перебування у шлюбі спадкодавцем та ОСОБА_2 було придбано квартиру АДРЕСА_1 , яка відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України є спільною сумісною власністю подружжя, та на даний час частки власності за кожним із співвласників не визначено.

У першу чергу право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 набули його діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також батьки: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 97, 103, 108).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (ч. 6 ст. 294 ЦПК України).

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 4 ст. 315 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Розглядаючи справу про встановлення факту, що має юридичне значення, суд не вирішує питання про права і обов`язки осіб, які беруть участь у такій справі, а лише встановлює наявність чи відсутність фактів, які зумовлюють виникнення, зміну чи припинення прав заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з лютого 2014 року із спадкодавцем ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто понад п`ять років до часу смерті, для подальшого отримання права на спадкування як спадкоємець за законом четвертої черги.

За матеріалами спадкової справи № 63/2021 вбачається, що спадкоємці за законом першої черги - батьки спадкодавця ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відмовилися від прийняття спадщини за законом після сина ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 (а.с. 131, 133).

До складу спадкового майна, частину якого хоче успадкувати заявник, входить придбана спадкодавцем під час перебування у шлюбі з ОСОБА_2 квартира АДРЕСА_1 . При цьому, відсутні відомості про виділення часток у праві власності на нерухоме спадкове майно.

З матеріалів справи вбачається, що заінтересована особа - спадкоємець ОСОБА_3 заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту її проживання із спадкодавцем без реєстрації шлюбу понад п`ять років до часу смерті, оспорює її право на спадкове майно померлого ОСОБА_8 та заявляє, що подання такої зави порушує його права, як спадкоємця першої черги (а.с. 184 зв.).

Враховуючи вищевикладене, залишаючи цю заяву без розгляду з підстав наявності спору про право, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право між заявницею та заінтересованими особами ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , в тому числі, як законного представника ОСОБА_4 , 2009 року народження, щодо спадкового майна після смерті ОСОБА_8 , який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що встановлення такого юридичного факту не впливає на права та обов`язки інших спадкоємців першої черги - дітей спадкодавця, або будь-яких інших осіб, висновку суду не спростовують і не грунтуються на законі.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали додержані норми процесуального права, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мєльнік Ольги Вікторівни залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 11 листопада 2022 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: В. І. Криворотенко

С. С. Ткачук