Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Ахтієвій Р.С.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно.

Позивач з урахуванням зміни предмету позову в позові посилається на те, що вона та ОСОБА_5 познайомилися у 2002 році та через рік почали зустрічатися. На той час ОСОБА_5 проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в квартирі, яка належала ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та їх матері ОСОБА_6 .

Брат ОСОБА_5 - ОСОБА_4 також був зареєстрований в даній квартирі, але проживав окремо зі своєю сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 .

На момент знайомства та до 2011 року ОСОБА_5 працював у м. Новомосковську, кожного дня йому було необхідно їздити на роботу, за для чого він користувався автомобілем позивачки ОСОБА_1 .

У 2011 році ОСОБА_5 звільнився зі служби. Саме з цього періоду, тобто, з 2011 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 почали проживати разом у будинку за адресою: АДРЕСА_3 , що належить матері позивачки. Понад рік ОСОБА_5 не був працевлаштований, проте використовував вільний час на допомогу ОСОБА_1 у господарстві та всіх питаннях, пов`язаних із магазином у смт. Магдалинівка, власницею якого на той час вже була позивачка.

У 2013 році захворіла мати ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , ОСОБА_6 . Догляд за хворою здійснювався ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що полягало в наступному: щоденно позивачка готувала та передавала хворій їжу, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 також взяли на себе всі питання, пов`язані із господарством ОСОБА_6 . В цей час інший син хворої, ОСОБА_4 , зовсім не приймав участі у догляді за матір`ю.

В цьому ж році ОСОБА_6 померла. Організацією поховання померлої займалися виключно ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , а відтак понесли усі супутні витрати, пов`язані з похованням.

Після смерті матері ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , відкрилась спадщина на частину квартири в АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 , звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, однак правовстановлюючі документи на квартиру тримав у себе, відмовляючи надати їх братові для оформлення спадщини, що призвело до виникнення конфлікту у відносинах між братами. Проте, враховуючи, що ОСОБА_5 проживав із позивачкою ОСОБА_1 , з оформленням спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом він не поспішав.

Після розлучення із дружиною ОСОБА_4 деякий час проживав в квартирі за місцем власної реєстрації (за адресою: АДРЕСА_1 ), проте внаслідок накопичення боргів з оплати комунальних послуг у квартиру було припинено газопостачання, а за заявою самого відповідача в квартирі було припинено електропостачання та водопостачання. Окрім того, за час проживання відповідача у даній квартирі декілька разів траплялися пожежі через необережність ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до непридатності квартири для проживання.

З 2011 року позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина, хоча шлюб офіційно не реєстрували. Мешкаючи разом із матір`ю позивачки у будинку, що належить ОСОБА_7 , ОСОБА_5 постійно допомагав матері позивачки по догляду за прибудинковою територією. Всі в смт. Магдалинівка знали, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 складають сім`ю. Власний вільний час ОСОБА_5 проводив в магазині ОСОБА_1 , допомагаючи їй у справах.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Організацією поховання ОСОБА_5 одноособово займалась позивач ОСОБА_1 , та понесла значні матеріальні витрати. Родичі померлого, а саме батько та брат, приймати участь в організації поховання ОСОБА_5 та розділити пов`язані з цим витрати, - відмовилися.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на частину квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та їх матері ОСОБА_6 , на праві спільної часткової власності.

Як особа, яка проживала із спадкодавцем однією сім`єю, у встановлений строк позивачка ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В. із заявою про прийняття спадщини, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 15.05.2020 року, що змусило позивачку звернутися 21.05.2019 року до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим (справа №179/843/19).

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2019 року заява задоволена. Судом було встановлено факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 постійно спільно проживали однією сім`єю без шлюбу як дружина та чоловік з грудня 2011 року по дату його смерті. Вказане судове рішення скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 28.09.2022 року через наявність спору про право.

Позивачка обґрунтовано вважає, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_5 , так як вони проживали однією сім`єю. ОСОБА_1 своєчасно звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини, в той час, як інші спадкоємці не звертались взагалі. Відповідач вважає себе спадкоємцем після смерті брата тільки тому, що був зареєстрований за однією адресою із померлим. Проте у спірній квартирі з 2011 року разом брати не проживали, окрім того, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було відсутнє будь-яке спілкування після смерті їх матері.

Відтак, ОСОБА_4 не є спадкоємцем ОСОБА_5 , беручи до уваги, що разом із померлим він не проживав, а заяву про прийняття спадщини до нотаріуса взагалі не подав, а тому пропустив строк для прийняття спадщини.

Враховуючи, що ОСОБА_5 був власником 1/3 частини квартири, а також мав право на спадкування після смерті матері 1/6 частини квартири (їй належала також 1/3 частина квартири), яку він прийняв у спадщину, проте не встиг оформити, тому позивач звертається до суду із вимогами про встановлення факту проживання позивача та ОСОБА_5 однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з грудня 2011 року по день смерті ОСОБА_5 та визнання за нею права власності на 1/3 та 1/6 частину квартири в порядку спадкування за законом.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що ОСОБА_4 є рідним братом померлого ОСОБА_5 та спадкоємцем другої черги та фактично прийняв спадщину. Крім того, представник відповідача зазначив, що у позивача та померлого ОСОБА_5 були тимчасові відносини та спілкування, вони не проживали однією сім`єю як чоловік та жінка. ОСОБА_5 проживав за місцем своєї реєстрації у квартирі, яка частково належала йому. З 2016 року ОСОБА_4 також проживав у квартирі разом із братом. ОСОБА_4 після поховання брата підтримує в належному стані могилу, а також встановив пам`ятник.

Представник відповідача - Магдалинівської селищної ради в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій прохав розглянути справу без його участі, заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки відповідач ОСОБА_4 є спадкоємцем другої черги майна померлого брата.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 17).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 (т. 1 а. с. 11).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а. с. 12).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, зокрема на частину квартири в АДРЕСА_1 .

На момент смерті ОСОБА_5 був зареєстрований за однією адресою його рідний брат ОСОБА_4 (т. 1 а. с. 140, 143, 148-149).

21 жовтня 2019 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Магдалинівського РНО Солодовник В.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (т. 1 а. с. 15).

Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання № 81 від 16.05.2023 року встановлено, що зі слів сусідів разом з ОСОБА_1 проживав ОСОБА_5 в період з грудня 2011 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 2 а. с. 93).

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які зазначили, що ОСОБА_5 у період з грудня 2011 року до дня його смерті постійно спілкувався з позивачем, проживали разом та підтримували сімейні стосунки.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 зазначили, що померлий ОСОБА_5 дійсно підтримував стосунки з позивачем, однак з нею постійно не проживав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

За змістом ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Виходячи з обставин справи, суд вважає, що позивачкою не доведено належними і допустимими доказами обставини спільного проживання сторін однією сією без реєстрації шлюбу у вказаний нею період, а саме: з грудня 2011 року по 23 квітня 2019 року, оскільки встановлені обставини справи та ті підстави, на які вона посилається в позові не є такими, з якими закон пов`язує правовий статус жінки та чоловіка, які проживають у фактичних шлюбних відносинах.

Зокрема, факт видання ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_1 довіреності, отримання нею лікарського свідоцтва про смерть, а також здійснення витрат на поховання на думку суду, не може свідчити про ведення сторонами спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Таким чином, за наявності спадкоємця другої черги рідного брата померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , який на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, суд вважає, що відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно, яке належало померлому ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної ради, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29 грудня 2023 року.

Суддя Т.А.Ковальчук