Справа № 683/3677/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Лугового О.М.,

з участю секретаря судового засідання Градомської Д.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Старокостянтинів в порядку загального позовного провадження цивільну справу №683/2677/22, 2/683/239/2023 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Сарело Тетяни Петрівни про зняття заборони на відчуження нерухомого майна,

встановив:

19 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Сарело Т.П. про зняття заборони на відчуження нерухомого майна.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 06 листопада 2007 року між банком АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки №HMSWGI, який було посвідчено приватним нотаріусом Сарело Т.П. за №735 від 07.11.2007 року, за умовами якого позичальник отримав кредит в сумі 200 000 грн. терміном до 2016 року. Іпотекою сторони визнали домоволодіння вартістю 387 280 грн., що розташоване по АДРЕСА_1 , яке складалось з цілого житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами та земельної ділянки площею 0,10 га для обслуговування данного житлового будинку та площею 0,008 га для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :14:003:2000. Позивач зазначає, що згідно Постанови Верховного Суду України від 12 січня 2022 року по справі №683/1216/16 провадження №61-5465св21, боргу за даним кредитом у нього немає, тобто іпотека себе юридично вичерпала. Проте, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №313245578 від 25.10.2022 року вищезгадане домоволодіння разом із земельною ділянкою, що належать ОСОБА_1 обтяжене забороною на нерухоме майно згідно даного договору іпотеки. В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із письмовою заявою про скасування обтяження та вилучення даного запису з державного реєстру, на що, 13 грудня 2022 року за вих.№45/01-16 приватним нотаріусом було повідомлено про необхідність надати відповідні документи, які підтверджують підставу для вилучення обтяження. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є власником вищезазначеного майна і через наявне обтяження на дане майно він не може повною мірою володіти, користуватися, розпоряджатися ним на власний розсуд, тому він змушений звернутися до суду із даним позовом для захисту своїх прав та інтересів.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.

16 січня 2023 року ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

ОСОБА_1 та його представник - адвокат Гіппіус О.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином у порядку, передбаченому відповідно до вимого ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не подавав, а тому суд вирішив розгляд справи проводити за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволені даного позову слід відмовити з наступних підстав.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (стаття 13 ЦПК України).

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 06 листопада 2007 року між банком АТ (колишнє - Закрите акціонерне товариство) КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки №HMSWGI, який було посвідчено приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Сарело Т.П. за №735 від 07.11.2007 року, за умовами якого позичальник отримав кредит в сумі 200 000 грн. терміном до 06.11.2016 року. Іпотекою сторони визнали домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , яке складалось з цілого житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами та земельної ділянки площею 0,10 га для обслуговування данного житлового будинку та площею 0,008 га для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :14:03:2000.

ОСОБА_1 в позові зазначає, що згідно Постанови Верховного Суду України від 12 січня 2022 року по справі №683/1216/16 провадження №61-5465св21, яка міститься в матеріалах справи, боргу за даним кредитом у нього немає, тобто іпотека себе юридично вичерпала.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №313245578 від 25.10.2022 року вищезгадане будинковолодіння разом із земельною ділянкою, що належать ОСОБА_1 обтяжене забороною на нерухоме майно згідно вищезгаданого договору іпотеки.

31 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до керівника правління АТ КБ «ПриватБанк» із письмовим зверненням про ініціювання скасування обтяжень відповідно до договору іпотеки №735 від 07.11.2007 року та вилучення даного запису з державного реєстру, на що 09 листопада 2022 року представники банку повідомили листом №20.1.0.0.0/7-221109/31679, що позичальник зобов`язання за даним договором належним чином не виконав, тому відмовлено в задоволені даного запиту.

13 грудня 2022 року за вих.№45/01-16 приватний нотаріус надав Інформаційну довідку, згідно якої повідомила ОСОБА_1 , що йому необхідно надати один із документів для здійснення процедури щодо зняття заборони відчуження нерухомого майна, що регламентована п.5 глави15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, а саме: повідомлення кредитора про погашення позики; повідомлення про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); повідомлення про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотеко держателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотеко держателем предмета іпотеки; або рішення суду.

Відповідно до статті 50 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон України «Про нотаріат») нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд зазначає, що законодавець передбачає можливість оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні, нотаріальних актів до суду (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). У такому разі позовні вимоги можуть бути пред`явлені безпосередньо до нотаріуса.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19) зазначено, що закріплене у статті 50 Закону України «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії може бути реалізоване у тому випадку, якщо звернення з такою вимогою може привести до відновлення порушеного права або інтересу безвідносно до дослідження правомірності дій інших осіб.

У порядку цивільного судочинства розглядаються вимоги про оскарження дій нотаріуса лише у разі відсутності спору про право між учасниками цивільних правовідносин.

При зверненні з позовом ОСОБА_1 вказав відповідачем приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Сарело Т.П., клопотань заміну відповідача чи залучення співвідповідачів позивач не заявляв.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що спір про право у позивача виник саме з АТ КБ «Приват Банк» щодо правомірності дій АТ КБ «Приват Банк» про накладення на майно що належить ОСОБА_1 обтяжень. Проте, позовних вимог до АТ КБ «Приват Банк» позивач не пред`явив.

Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен враховувати характер спірних правовідносин, визначену ним норму матеріального права, яка підлягає застосуванню, та матеріально-правовий інтерес у вирішенні справи.

Відповідно до ч.1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 січня 2021 року в справі № 227/5540/18 (провадження № 61-3521св20) вказано, що «нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних цій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення».

Стосовно визначення статусу нотаріуса у цивільних процесуальних правовідносинах, то відповідно до частини другої ст. 1 Закону України «Про нотаріат» на нотаріусів (як державних, так і приватних) покладається вчинення нотаріальних дій, якими, зокрема, є: посвідчення правочинів, видача свідоцтва про право на спадщину, посвідчення вірності копій документів і виписок з них, а також справжності підпису на документах, вірності перекладу документів з однієї мови на іншу, посвідчення факту, що фізична особа є живою, тощо (ст. 34 Закону України «Про нотаріат»).

З чого вбачається, що, відповідачем у зазначених справах повинна бути інша сторона договору та інші особи. Оскільки нотаріуси не стають безпосередніми учасниками матеріальних відносин, факт виникнення, зміни чи припинення яких вони посвідчували, і до них не можна пред`являти позовних вимог і залучати їх як відповідачів у цивільних справах, що виникають з відповідних матеріальних правовідносин, - вони лише посвідчують певні правочини, засвідчують певні документи, приймають документи на зберігання, вчиняють протести, виконавчі написи тощо. Така позиція висловлена в ухвалі Колегії суддів Судової палати по цивільним справам Верховного Суду України від 05.12.2007 р. у справі № 6-16344св07.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.12.2022 у справі №914/2350/18 зроблено висновок, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, тоді як установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи.

Таким чином, позовна вимога про зняття заборони на відчуження нерухомого майна не може бути звернена до приватного нотаріуса, якого позивач визначив відповідачем, оскільки нотаріус не є відповідачем у справах, в яких виникають спори між учасниками цивільних відносин, пов`язаних з певною нотаріальною дією.

Зміст і характер спірних правовідносин у справі пітверджують, що спір у позивача є саме із банком чи іншою особою-набувачем майна, що було у заставі (іпотеці) банку, а не з приватним нотаріусом, який виконував функції державного реєстратора.

Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача, оскільки даний факт є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

За таких обставин, суд, вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову, з огляду на те, що приватний нотаріус є неналежним відповідачем у спірних правовідносинах, а тому у позові до нього слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 48, 51, 81, 83, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. 16 Цивільного кодексу України, суд, -

ухвалив:

В задоволені позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Сарело Тетяни Петрівни про зняття заборони на відчуження нерухомого майна, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області.

У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 виданого Старокостянтинівським РВ УМВС України в Хмельницькій області від 30 січня 1996 року, РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Сарело Тетяна Петрівна, місце знаходження: 31100, вул.К.Острозького, 17/5, м.Старокостянтинів, Хмельницька обл..

Повний текст рішення складено 10 лютого 2023 року.

Суддя: