Справа № 243/1342/22
Провадження № 2/243/572/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Фаліна І.Ю.
секретаря судового засідання Симонової В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
позивачки і не є особами порівняними до них згідно з вимогами ст. 64 ЖК України. Відповідач та його неповнолітня донька починаючи з 01 червня 2014 року і по теперішній час, у вказаному будинку не проживають, а також за цією адресою їх особисті речі відсутні, їх місце фактичного проживання позивачці невідомо. Наявність реєстрації відповідача його неповнолітня донька у спірному житловому будинку порушує права позивачки, як власника будинку, володіти, користуватися та розпоряджатись ним.У зв`язку з чим, просить суд усунути перешкоди в користуванні права власності шляхом визнання ОСОБА_2 танеповнолітньої дитини ОСОБА_3 особами, які втратили право користування житловим приміщенням, а саме: приватним житловим будинком АДРЕСА_1 .
Позивачка та її представник - адвокат Прокопцев С.В., що діє на підставі витягу з договору № 15 про надання правової допомоги від 31.01.2022 та ордеру про надання правничої (правової) допомоги серія АН № 1064158 від 31.01.2022 будучи належним чином повідомлені про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. Представником позивачки через систему «Електронний суд» до суду надіслана заява з проханням розглядати справу без його участі та позивачки, зазначив, що наполягає на задоволенні позовних вимог позивачки в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, шляхом публікації оголошень про виклик до суду на офіційному веб-сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, в судовому засіданні участі не приймав, про причини неявки суду не повідомив, відзиву стосовно заявлених позовних вимог на адресу суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав. Третьою особою на адресу суду направлено висновок, відповідно якого вважають недоцільно визнати особою, що втратили право користування житловим приміщенням, малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві приватної власності в порядку спадкування за законом належить житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.06.2018.
Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 132024198 від 25.07.2018, власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.06.2018 є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом видане державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Алперіною О.Ю. 22.12.2017 та зареєстрованого в реєстрі за № 2-1235 слідує, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_4 , 1961 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є його дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою:
Згідно з довідкою № 164987 від 20.01.2022 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою відділом з надання адміністративних послуг Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області та домової книги на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані п`ять осіб - заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , брат заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати заявниці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , племінниця заявниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька заявниці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Інформація щодо реєстрації за вказаною адресою відповідача ОСОБА_2 та малолітньої ОСОБА_3 підтверджується відповідями відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області від 07.02.2022 року № 01-17/723 та № 20/17-735 на запит суду.
Як слідує з копії паспорту громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_2 виданого 07 лютого 2003 року Слов`янським МВ УМВС України в Донецькій області, останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 27 жовтня 2011 року слідує, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно довідки № 163601 від 12.01.2022 про не проживання особи за місцем реєстрації слідує, що в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживаютьз 2014 року і по теперішній час. Вказане підтвердили свідки, ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
З Висновку органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області № 01.01-14/1335 від 11.11.2022 слідує, що Орган опіки та піклування вважає, що недоцільно визнати особою, що втратили право користування житловим приміщенням, малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом.
Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що позивачка є єдиним власником спірного житлового будинку, в якому відповідач ОСОБА_2 не проживає з 2014 року і по теперішній час, договірні відносини між позивачкою та відповідачем щодо винаймання спірного житла - відсутні, а реєстрація відповідача за вказаною адресою створює перешкоди в реалізації позивачкою своїх прав як власника майна, а тому суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.
Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.
Частиною 2 статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.
Частиною 1 статті 163 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.
Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Беручи до уваги той факт, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також з 2014 року і по теперішній час не проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 , її місцезнаходження позивачці невідоме, а наявність лише формальної реєстрації її місця проживання у належному позивачці житловому будинку створює останній перешкоди у реалізації свого права власності на цей будинок, а тому суд доходить висновку про законність вимог позивачки та достатність підстав для визнання малолітньої ОСОБА_3 такою, що втратила право користування зазначеним житлом.
За наведених обставин суд не погоджується з встановленою органом опіки та піклування недоцільністю визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позивачка не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 29, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-268, 274-279, 280-282, 289 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 10.01.2023.

Суддя І.Ю. Фалін