Справа № 314/2771/22
Провадження № 2/314/162/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2023 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Капітонов Є.М.,

секретар судового засідання Кравченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 314/2771/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що навчається на другому курсі денної форми здобуття освіти Навчально-наукового інституту Дніпровського гуманітарного універсітету для здобуття освітнього ступеня бакалавра за спеціальністю 081 «Право». Навчається за контрактом, стипендії не отримує. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на своє утримання щомісячно у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) до закінчення терміну навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про підтримання ним позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та визнання ним позову.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

З долученої до матеріалів справи довідки №313/22 від 28.09.2022 року встановлено, що ОСОБА_1 наказом від 09 вересня 2022 року № 132 зарахований на другий курс денної форми здобуття освіти Навчально-наукового інституту Дніпровського гуманітарного універсітету для здобуття освітнього ступеня бакалавра за спеціальністю 081 «Право». Навчається за контрактом. Стипендії не отримує.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За положеннями ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

В постанові Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 346/103/17 суд вказав, що при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

За змістом ст. 199 СК України,законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання.

Суд враховує, що позивач продовжує навчання на денній формі навчання у зв`язку з чим не працює, здійснює витрати на харчування, транспорт, одяг, зв`язок, навчально-методичні матеріали, як наслідок потребує матеріальної допомоги. Матеріальну допомогу у зв`язку з навчанням повнолітній дитині мають надавати обоє батьків.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, заяву відповідача про визнання позову суд вважає, що визначення розміру аліментів у розмірі ј заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, є справедливим та розумним з огляду на всі встановлені судом обставини справи та з огляду на ті матеріальні потреби, наявність яких довів позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку з 04.11.2022.

Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 992, 40 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263-265, 268,430 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області 26.11.1996 РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий органом № 2326, РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , аліменти на його утримання щомісячно у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) до закінчення терміну навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області 26.11.1996 РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривень 40 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Євген Миколайович Капітонов

11.01.2023