Справа № 287/2190/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Кононихіна Н.Ю., розглянувши заяву Новобілокоровицького багатогалузевого комунального підприємства про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2022 року до суду надійшла заява Новобілокоровицького багатогалузевого комунального підприємства про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

04.01.2023 року на запит Олевського районного суду Житомирської області надійшла інформація з Білокоровицької сільської ради Коростенського району Житомирської області про зареєстроване місце проживання боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали поданої заяви, приходжу до висновку про відмову у видачі судового наказу за наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Згідно з п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, у поданій заяві Новобілокоровицьке багатогалузеве комунальне підприємство просить стягнути з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість за утримання будинків та прибудинкової території, житлово-комунальні послуги у сумі 9284,70 грн., яка утворилася. При цьому, у прохальній частині заяви не зазначено періоду виниклої заборгованості, що позбавляє суд можливості перевірити дотримання заявником строку позовної давності, встановленої законом для такої вимоги.

Проте, до заяви додано довідку про розрахунок заборгованості за використані житлово-комунальні послуги за використання будинків та прибудинкової території, з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення, у якому зазначено, що заборгованість у зазначеному розмірі утворилася з 01 листопада 2019 року, однак розрахунок заборгованості починається з 01.10.2019 року.

Крім того, згідно змісту заяви про видачу судового наказу, заявник просить стягнути із боржників суму богу за надані житлово-комунальні послуги у сумі 9284,70 грн., проте згідно довідки про розрахунок заборгованості за використані житлово-комунальні послуги за використання будинків та прибудинкової території, з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення у вказаний період з 01.10.2019 р. по 31.10.2022 року. Також у оборотній відомості по особовому рахунку № НОМЕР_1 у графі «вх.. сальдо на 01.11.2019 року» зазначено суму 5903,94 грн., проте заявником не зазначено за який саме період утворилась вказана заборгованість.

Наведене свідчить про те, що заявлені вимоги не відповідають документам, поданим стягувачем на підтвердження своїх вимог, тобто заяву про видачу судового наказу подано з порушенням ст.163 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи, що заява про видачу судового наказу подана до суду з порушенням ст.163 ЦПК України, вважаю, за необхідне відмовити у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Згідно з ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.165, 260, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Новобілокоровицького багатогалузевого комунального підприємства про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н. Ю. Кононихіна