Постанова

Іменем України

09 січня 2023 року

м. Київ

справа № 676/5811/14-ц

провадження № 61-11236св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

учасники справи:

позивач - прокурор міста Кам`янця-Подільського в інтересах держави в особі Кам`янець-Подільської міської ради,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу, - приватне підприємство «Фаворит Стар»,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу приватного підприємства «Фаворит Стар» на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2014 року у складі судді Стельмах Д. В. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 17 червня 2021 року у складі колегії суддів: Янчук Т. О., Купельського А. В., Ярмолюка О. І.,

у справі за позовом прокурора міста Кам`янця-Подільського в інтересах держави в особі Кам`янець-Подільської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору про поділ майна та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2014 року прокурор міста Кам`янця-Подільського в інтересах держави в особі Кам`янець-Подільської міської ради звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору про поділ майна та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Господарського суду Хмельницької області від 07 лютого 2013 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04 квітня 2013 року, за товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс-С» (далі - ТОВ «Альянс-С») визнано право спільної часткової власності на 42,6 % комплексу будівель кінотеатру «Дружба», що знаходиться на АДРЕСА_1 , інша частина приміщення залишилася у власності Кам`янець-Подільської міської ради.

Відповідно до нотаріально посвідченого договору про поділ майна від 23 грудня 2013 року кожному із співвласників комплексу кінотеатр «Дружба» виділено його частку в натурі. Розмір частки Кам`янець-Подільської міської ради становить 0,574, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - по 0,213 кожній.

Рішенням Вищого господарського суду України від 25 червня 2014 року зазначені судові рішення скасовані, справу передано на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 29 липня 2014 року провадження у справі припинено у зв`язку з припиненням діяльності ТОВ «Альянс-С».

Ураховуючи наведені обставини, а також те, що у порушення вимог статті

7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» не було проведено оцінку спірного майна, яка є обов`язковою, у порушення вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання передачі майна за спірним договором не було вирішено на пленарному засіданні Кам`янець-Подільської міської ради, а лише міським головою, а тому спірний правочин є недійсним. За таких обставин спірне майно підлягає витребуванню з володіння відповідачів на підставі статті

387 ЦК України.

Посилаючись на зазначене, прокурор просив суд:

- визнати недійсним договір про поділ нерухомого майна від 23 грудня 2013 року, укладений між Кам`янець-Подільською міською радою, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Шевчик Н. М., реєстраційний номер 1219;

- витребувати із незаконного володіння ОСОБА_1 приміщення площею 296,3 кв. м, 6,6 кв. м, 5,1 кв. м, які знаходяться

на АДРЕСА_1 ;

- витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 приміщення площею 240 кв. м, 6,9 кв. м, 31,6 кв. м, 29,5 кв. м, розташовані

на АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2014 року позов задоволено. Визнано недійсним договір про поділ нерухомого майна від 23 грудня 2013 року, укладений між Кам`янець-Подільською міською радою, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Шевчик Н. М., реєстраційний номер 1219. Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_1 приміщення площею 296,3 кв. м, 6,6 кв. м, 5,1 кв. м, які знаходяться на АДРЕСА_1 . Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_2 приміщення площею 240 кв. м, 6,9 кв. м, 31,6 кв. м, 29,5 кв. м, розташовані на АДРЕСА_1 на користь Кам`янець-Подільської міської ради. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що

ТОВ «Альянс-С» набуло права власності на майно територіальної громади міста на підставі рішення Господарського суду Хмельницької області, яке в подальшому скасовано, а отже, майно вибуло з володіння власника поза його волею, що свідчить про відсутність підстав для поділу комплексу будівель кінотеатру «Дружба».

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, особа, яка не брала участі у справі, - приватне підприємство «Фаворит Стар» (далі - ПП «Фаворит Стар»), оскаржило його в апеляційному порядку.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 17 червня 2021 року апеляційну скаргу ПП «Фаворит Стар» залишено без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2014 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що на час звернення прокурора з позовом саме відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були власниками спірного нерухомого майна, що підтверджується інформаційними довідками із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому саме до них як власників спірного нерухомого майна обґрунтовано заявлено позов прокурором.

Саме по собі рішення засновників ПП «Фаворит Стар», оформлене протоколом № 2, нова редакція статуту підприємства та акти прийому-передачі майна, відповідно до яких спірне нерухоме майно було передано учасниками підприємства в якості вкладу до статутного фонду, без проведення державної реєстрації права власності за ПП «Фаворит Стар» відповідно до вимог закону не свідчить про набуття права власності за договором.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2021 року до Верховного Суду, ПП «Фаворит Стар», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та закрити провадження у справі на підставі статті 255 ЦПК України.

Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції

06 липня 2021 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В.

Ухвалою Верховного Суду від 15 липня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі № 676/5811/14-ц за касаційною скаргою ПП «Фаворит Стар», витребувано матеріали справи із Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області.

06 вересня 2022 року проведено повторний автоматизований розподіл та розподілено справу колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ПП «Фаворит Стар» посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема вказує, що суд апеляційної інстанції розглянув справу без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 918/1377/16, від 12 червня 2019 року у справі № 927/352/18, від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18, від 20 травня 2020 року у справі № 911/1902/19, від 24 лютого 2021 року у справі № 367/4613/18.

Касаційна скарга мотивована тим, що спірне нерухоме майно станом на момент ухвалення рішення суду першої інстанції від 31 жовтня 2014 року було передане ПП «Фаворит Стар» як внесок до статутного капіталу, що свідчить про порушення прав ПП «Фаворит Стар» щодо законного та правомірного володіння майном, переданого засновниками в якості внеску до статутного капіталу, а тому вказаний спір є корпоративним.

Доводи інших учасників справи

У серпні 2021 року Кам`янець-Подільська міська рада, Кам`янець-Подільська окружна прокуратура, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 подали відзиви на касаційну скаргу ПП «Фаворит Стар», у яких просять касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

У серпні 2021 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу ПП «Фаворит Стар», у якому просить задовольнити касаційну скаргу.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що комплекс будівель кінотеатру «Дружба» на АДРЕСА_1 перебував у комунальній власності Кам`янець-Подільської міської ради, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 17 лютого 2006 року (а. с. 4 т. 1).

Рішенням Господарського суду Хмельницької області 07 лютого 2013 року у справі № 16/5025/536/12, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04 квітня 2013 року, за ТОВ «Альянс-С» визнано право спільної часткової власності на 42,6 % комплексу будівель кінотеатру «Дружба», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 7-20 т. 1).

Відповідно до протоколу № 3 загальних зборів учасників ТОВ «Альянс-С»

від 04 червня 2013 року вирішено затвердити рішення ліквідатора

від 04 червня 2013 року про внесення змін до рішення ліквідатора

від 21 травня 2013 року про розподіл майна товариства, а саме: 42,6 % комплексу будівель на АДРЕСА_1 передано учасникам у наступних розмірах: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 - по 21,3 % комплексу будівель (а. с. 105, 106 т. 1).

05 червня 2013 року за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано право спільної часткової власності у розмірі по 0,213 частки комплексу будівель кінотеатру «Дружба», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 127-130 т. 1).

31 жовтня 2013 року рішеннями виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 1311 та № 1312 часткам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у комплексі будівель на АДРЕСА_1 надано адреси: частці ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 ; частці ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 (а. с. 134, 135 т. 1).

23 грудня 2013 року між Кам`янець-Подільською міською радою, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про поділ майна, згідно з яким кожному зі співвласників комплексу будівель кінотеатру «Дружба» виділено його частку в натурі та припинено право спільної часткової власності на комплекс будівель кінотеатру «Дружба».

Відповідно до пункту 7 вказаного договору ОСОБА_1 передано приміщення, площею 296,3 кв. м, приміщення площею 6,6 кв. м, приміщення площею 5,1 кв. м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; Кам`янець-Подільській міській раді - приміщення площею 748,1 кв. м, гараж із прибудованою площею 45,2 кв. м, приміщення з прибудованою площею 36,8 кв. м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 - приміщення площею 240,0 кв. м, приміщення площею 6,9 кв. м, приміщення площею 31,6 кв. м, приміщення площею 29,5 кв. м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 5, 6 т. 1).

Право власності за відповідачами на вказані приміщення зареєстровано

26 грудня 2013 року, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна від 27 червня 2014 року № 23588353, № 23589661 (а. с. 21-24 т. 1).

10 червня 2014 року рішенням засновників ПП «Фаворит Стар», яке оформлено протоколом № 2, до складу засновників підприємства включено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які передали нерухоме майно ПП «Фаворит Стар» в обмін на частку у статутному капіталі вказаного підприємства, а саме: приміщення площею 308,0 кв. м, що розташоване за адресою:

АДРЕСА_1 , вартість 74 088,83 грн,

та приміщення площею 308,0 кв. м, що розташоване за адресою:

АДРЕСА_1 , вартістю 74 088,83 грн

(а. с. 109 т. 2).

На виконання рішення засновників директором ПП «Фаворит Стар» подано дві заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на передане підприємству ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нерухоме майно (а. с. 122, 123 т. 2).

16 серпня 2014 року державним реєстратором зупинено реєстрацію права власності на об`єкти нерухомості за ПП «Фаворит Стар» у зв`язку із арештом, накладеним на спірне нерухоме майно ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 06 серпня 2014 року у справі № 676/5811/14-ц (а. с. 120 т. 2).

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ із метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному

та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази

не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність

і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним

у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У касаційній скарзі ПП «Фаворит Стар» посилається на те, що спірне нерухоме майно станом на момент ухвалення рішення суду першої інстанції

від 31 жовтня 2014 року було передане ПП «Фаворит Стар» як внесок

до статутного капіталу, що свідчить про порушення прав ПП «Фаворит Стар» щодо законного та правомірного володіння майном, переданого засновниками в якості внеску до статутного капіталу, а тому вказаний спір

є корпоративним.

Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають із дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Частиною другою статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено необхідність внесення змін про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, пов`язаних зі зміною статутного капіталу (статутного або складеного капіталу) юридичної особи.

Судом установлено, що 16 серпня 2014 року державний реєстратор зупинив реєстрацію права власності на об`єкти нерухомості за ПП «Фаворит Стар» у зв`язку із арештом, накладеним на спірне нерухоме майно ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 06 серпня 2014 року у справі № 676/5811/14-ц (а. с. 120 т. 2).

Надане ПП «Фаворит Стар» рішення засновників, яке оформлено протоколом № 2, нова редакція статуту та акти приймання-передачі майна, без проведення державної реєстрації права власності не є належними доказами підтвердження належності ПП «Фаворит Стар» спірного майна.

Отже, ПП «Фаворит Стар» не надало доказів вчинення станом на момент вирішення спору судом першої інстанції передбаченого чинним законодавством комплексу послідовних юридично значимих дій з оформлення відповідного речового права, які б свідчили про завершення юридичного складу набуття повноважень власника на спірне нерухомого майна.

За таких обставин суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив із того, що на час звернення прокурора з позовом до суду саме відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були власниками приміщень площею 296,3 кв. м, 6,6 кв. м, 5,1 кв. м, які знаходяться на АДРЕСА_1 , та приміщень площею 240 кв. м, 6,9 кв. м, 31,6 кв. м, 29,5 кв. м, які знаходяться на АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційними довідками із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до положень частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.

Предметом спору у цій справі є матеріально-правова вимога прокурора в інтересах держави в особі Кам`янець-Подільської міської ради про визнання недійсним договору про поділ майна та витребування майна з незаконного володіння фізичних осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Ураховуючи наведене, доводи касаційної скарги про те, що вказаний спір є корпоративним і справу необхідно розглядати за правилами господарської юрисдикції, є безпідставними.

Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції розглянув справу без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 918/1377/16,

від 12 червня 2019 року у справі № 927/352/18, від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18, від 20 травня 2020 року у справі № 911/1902/19, від 24 лютого 2021 року у справі № 367/4613/18, оскільки висновки у зазначених справах та у справі, яка переглядається, а також встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є різними, у кожній зі справ суди виходили з конкретних обставин справи та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.

Так, у справі № 918/1377/16 спір виник стосовно визнання недійсним правочину щодо передачі майна до статутного капіталу товариства; у справі № 927/352/18 - щодо визнання недійсними рішення загальних зборів товариства та акта приймання-передачі майна, у справі № 911/1902/19 - між двома міськими радами щодо належності сторонам на праві власності комунального майна.

У справі № 910/10987/18 спір виник щодо звернення стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором, а у справі № 367/4613/18 - щодо визнання права власності та витребування майна

із чужого незаконного володіння. Постановами Верховного Суду

за результатами скасування судових рішень справи направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, що не означає остаточного вирішення відповідної справи.

Крім того, Верховний Суд неодноразово вказував на те, що реалізація положень частини четвертої статті 263 ЦПК України полягає у тому, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені в постановах Верховного Суду лише у справах, у яких відносини є подібними.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм. Зміст правовідносин із метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20) конкретизовано вказаний висновок та зазначено, що на предмет подібності слід оцінювати саме

ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права

й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами, насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта,

з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі, що у силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено як статтями 58, 59, 212 ЦПК України у попередній редакції 2004 року, так і статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень,

які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, наведені заявником у касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

Вищевикладене свідчить про те, що касаційна скарга ПП «Фаворит Стар» є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Щодо клопотання про участь у судовому засіданні

У касаційній скарзі ПП «Фаворит Стар», зокрема, заявило клопотання про участь представника підприємства у судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень. Оскільки Верховним Судом не приймалося рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, і така необхідність відсутня, то підстав для виклику представників сторін немає. Тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції, підстав вийти за межі доводів касаційної скарги судом касаційної інстанції не встановлено.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Верховний Суд установив, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги ПП «Фаворит Стар» висновків судів не спростовують, на законність ухвалених судових рішень не впливають.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд робить висновок, що касаційну скаргу ПП «Фаворит Стар» необхідно залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 389, 400, 401, 402, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання приватного підприємства «Фаворит Стар» про участь у судовому засіданні відмовити.

Касаційну скаргу приватного підприємства «Фаворит Стар» залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2014 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 17 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров