Ухвала

02 лютого 2023 року

місто Київ

справа № 201/6648/20

провадження № 61-1313ск23

Верховний Суд, який діє у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення безпідставно отриманих коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 січня 2023 року з використанням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2022 року, а рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2022 року залишити в силі.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

І. Щодо дотримання строків звернення з касаційною скаргою

За правилами частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Постанова Дніпровського апеляційного суду ухвалена 13 грудня 2022 року, заявник подав касаційну скаргу 24 січня 2023 року, отже із пропуском строку на касаційне оскарження.

До касаційної скарги ОСОБА_1 додав клопотання, у якому просить поновити строк на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції, оскільки повний тест постанови його представник отримав 26 грудня 2022 року.

ОСОБА_1 зазначив, що на підтвердження цього факту у матеріалах справи є розписка, проте до касаційної скарги доказів він не додав.

Оскільки до відкриття касаційного провадження Верховний Суд позбавлений можливості здійснити перевірку своєчасності направлення судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку копії оскаржуваного рішення або доказів отримання цього рішення, відповідні докази мають бути надані заявником до суду касаційної інстанції, зокрема, у виді довідки суду першої або апеляційної інстанції про те, що в матеріалах справи немає доказів своєчасного направлення апеляційним судом копії оскаржуваного рішення поштовим зв`язком або про вручення заявнику копії судового рішення у приміщенні суду, а так само про направлення електронної копії судового рішення на електронну скриньку заявника.

Тож Верховний Суд визначив, що ОСОБА_1 повинен надати Судові докази на підтвердження зазначеної ним дати отримання копії постанови Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2022 року.

ІІ. Щодо виконання обов`язку сплати судового збору

Згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

За змістом оскаржуваного рішення ОСОБА_2 у 2020 році звернувся до суду із позовом з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 на його користь безпідставно отриманих грошових коштів у сумі 33 500 доларів США, що станом на 25 листопада 2020 року еквівалентно 950 532, 35 грн.

Отже, у справі № 201/6648/20 позов подано із вимогами майнового характеру.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Сума судового збору за подання позовної заяви за вимогами майнового характеру становила 9 505, 32 грн (950 532, 35 х 1%), відповідно за подання касаційної скарги підлягає сплаті 19 010, 62 грн (9 505, 32 грн х 200 %).

Оскільки відповідно до наданої копії квитанції від 24 січня 2023 року

№ 0896-6679-2749-9413 ОСОБА_1 сплатив судовий збір за подання касаційної скарги у сумі 16 056, 50 грн, заявник повинен доплатити судовий збір за подання касаційної скарги на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2022 року у розмірі 2 954, 14 грн

(19 010, 64 грн - 16 056, 50 грн) і надати оригінал квитанції про сплату.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору потрібно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Суд роз`яснює, якщо заявник не усуне недоліки поданої касаційної скарги у строк, встановлений судом, така скарга вважатиметься неподаною і буде повернута цій особі (частина друга статті 393, частина третя статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення безпідставно отриманих коштів, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять дніввід моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційні скарги вважатимуться неподаними та будуть повернуті заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний