справа № 208/3878/22
№ провадження 2/208/305/23
УХВАЛА

Іменем України

09 березня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П;

Секретаря судового засідання Оніщук Д.Р.,

Представника позивача адвоката Галенко О.Є.,

Відповідача ОСОБА_1 ,

Представника відповідача адвоката Бєлік С.П.,

розглянув у відкритому підготовчому провадженні в м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання адвоката Бєліка С.П., як представника відповідача ОСОБА_1 , «про закриття провадження у справі», -

встановив:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Державний нотаріус Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Астахова Ольга Сергіївна «про припинення права власності на частку у майні».

Згідно до змісту позовних вимог позивач просить:

- припинити право власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на 1/4 частку автомобіля, марки NISSAN, модель QASHQAI, 2013 року випуску, шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип-загальний легковий-загальний хетчбек-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- стягнути з неї - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) компенсацію за 1/4 частку автомобіля, марки NISSAN, модель QASHQAI, 2013 року випуску, шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип- загальний легковий-загальний хетчбек-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 в розмірі 100 985(сто тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок;

- визнати за нею - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на 1/4 частку автомобіля, марки NISSAN, модель QASHQAI, 2013 року випуску, шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип- загальний легковий-загальний хетчбек-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Ухвалою від 09 вересня 2022 відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Державний нотаріус Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Астахова Ольга Сергіївна «про припинення права власності на частку у майні», постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

16 січня 2023 року представником відповідача ОСОБА_1 , адвокатом Бєлік С.П., подано клопотання «про закриття провадження у справі».

В обґрунтування зазначеного клопотання зазначено, що на думку сторони відповідача, на час подачі позову до суду позивачем ОСОБА_2 , автомобіль марки NISSAN модель QASHQAI, 2013 poкy випуску, шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип - загальний легковий - загальний хатчбек -В, реєстраційний номер НОМЕР_2 . зареєстрований за спадкодавцем ОСОБА_3 .. Відповідно вищевказаної Постанови КМУ від 07.09.1998р. №1388, право власності у особи на автомобіль виникає з моменту його державної реєстрації за особою. Відповідно до Постанов ВС від 30.10.2019 по справі № 683/2694/16-ц, від 21.01.2021p. пo справі 3161/19385/19- право власності на автомобіль виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідач свідоцтва про право на спадщину не має та за ним не зареєстровано на частину спірного автомобіля. За позивачем ОСОБА_2 право власності на частину вказаного автомобіля не зареєстровано, оскільки не здійснена державна реєстрація автомобіля за останньою. Враховуючи вищевказане в сукупності можна прийти до наступного висновку: припинити право власності ОСОБА_1 на 1/4 спірного автомобіля можливо лише за наявності права власності у останньої на автомобіль. А, оскільки за ОСОБА_1 не має свідоцтва про право на спадщину та за останньою не зареєстрований спірний автомобіль, а від так і відсутнє право власності відповідача на автомобіль, - то і припиняти право власності на автомобіль є безпідставним, а значить і відсутній предмет спору. Також права власності на автомобіль не має і ОСОБА_2 , оскільки за нею не зареєстровано.

На підставі чого, сторона відповідача заявляє про закриття провадження у справі з підстав п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Під час підготовчого провадження адвокат Бєлік С.П. та відповідач ОСОБА_1 підтримали заявлене клопотання у повному обсязі.

Представник позивача, адвокат Галенко О.Є. зазначив, що автомобіль це неподільна річ, і саме з питань не врегулювання спору між сторонами не можливо здійснити його реєстрацію, що є предметом спору і тому відсутні підстави для задоволення заявленого стороною відповідача клопотання, у задоволенні якого просив відмовити.

Заслухав сторони, дослідив підстави та обґрунтування заявленого спору, суд приходить до наступного.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 522/8782/16-ц роз`яснив, що мається на увазі під відсутністю предмета спору.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Також, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, виклав правову позицію у Постанові Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21), згідно до якої зазначено, що поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Таким чином, вирішуючи питання щодо наявний предмет спору, суд звертається до частини першої статті 4 ЦПК України, яка передбачає що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як встановлено судом під час підготовчого провадження, сторони не оспорюють що 1/2 частка автомобіля, марки NISSAN, модель QASHQAI, 2013 року випуску, шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип-загальний легковий-загальний хетчбек-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 , увійшла у склад спадщини відкритої на час смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено копією свідоцтва про його смерть, актовий запис № 448 від 12 червня 2020 року проведений Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (т. 1 а.с. 13), копією свідоцтва про право на спадщину за законом виданим 18 січня 2022 року державним нотаріусом Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Астаховою О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 2-97 (т. 1 а.с. 8).

Інша 1/2 частка зазначеного автомобіля належить ОСОБА_2 , згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданим 18 січня 2022 року державним нотаріусом Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Астаховою О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 2-96 (т. 1 а.с. 7).

Таким чином, судом враховується, що як позивач ОСОБА_2 , яка є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , так і відповідач ОСОБА_1 , як донька померлого, подали в передбаченому порядку заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини відкритої на час смерті спадкодавця, та прийняли зазначену спадщину що підтверджено виданими свідоцтвами про право власності позивача на 3/4 частину зазначеного автомобіля, та право власності відповідача на 1/4 частину.

Таким чином, зазначене підтверджує наявність у сторони як позивача так і відповідача права спільної часткової власності на автомобіля, марки NISSAN, модель QASHQAI, 2013 року випуску, шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип-загальний легковий-загальний хетчбек-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно до зазначених вище свідоцтв.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Факт не вирішення між сторонами спірних питань щодо користування і розпорядження належним сторонами майном, яке є неподільним - автомобіль, марки NISSAN, модель QASHQAI, 2013 року випуску, шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип-загальний легковий-загальний хетчбек-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 , існував і існує на час вирішення заявленного клопотання, що підтверджено сторонами.

З урахуванням того, вказаний автомобіль є неподільною річчю, то відповідно до умов статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності між Позивачем та Відповідачем має здійснюватись ними за їхньою згодою.

При цьому, для належного користування автомобілем співвласники мають у передбачений законом спосіб здійснити державну реєстрацію за одним із них за згодою іншого, що у свою чергу дасть можливість безперешкодно реалізувати право користування та володіння спільним майном.

Однак, у разі відмови одного співвласника надати згоду іншому співвласнику у здійсненні ним права спільної часткової власності, це фактично позбавляє іншого співвласника легальної можливості належним чином здійснювати право спільної часткової власності.

Тобто, між Позивачем та Відповідачем вбачається спір, як між співвласниками автомобіля до теперішнього часу, так як сторони не дійшли згоди щодо питань з користування, володіння та розпорядження автомобілем, тобто відсутня згода співвласників на здійснення ними права спільної часткової власності.

При цьому, відсутність згоди співвласників на порядок здійснення ними права спільної часткової власності фактично унеможливлює обов`язкову державну реєстрацію на автомобіль, а відповідно, і можливість подальшого правомірного користування цим автомобілем будь-ким зі співвласників.

Тобто, допоки співвласники транспортного засобу не вирішать між собою наявні спірні питання, то фактично неможливо провести державну реєстрацію автомобіля за одним із них, а відповідно, малоймовірною є можливість користування даним транспортним засобом, так і безперешкодне володіння таким майном.

Пунктом 4.16 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Тому, проведення державної реєстрації прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 2) відсутній предмет спору;

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

А тому, враховуючи що автомобіль, марки NISSAN, модель QASHQAI, 2013 року випуску, шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип-загальний легковий-загальний хетчбек-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 є об`єктом права спільної часткової власності позивача ОСОБА_2 і відповідача ОСОБА_1 , згідно до свідоцтв про право власності виданих 18 січня 2022 року, державним нотаріусом Дрігої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Астаховою О.С., зареєстровані в реєстрі за № 2-96 в № 2-97 (спадкова справа № 591/2021), який був наявний як на час пред`явлення позову так і на час вирішення клопотання заявленого стороною відповідача, що сторони не досягли між собою згоди на порядок здійснення ними права спільної часткової власності фактично унеможливлює обов`язкову державну реєстрацію на автомобіль, а відповідно, і можливість подальшого правомірного користування цим автомобілем будь-ким зі співвласників, на підставі чого підтверджується спір між сторонами, і як наслідок відсутність підстав для застосування пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, для закриття провадження у справі.

Керуючись статтею 200, пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, ст..ст. 258-260 ЦПК України, суд -

постановив:

В задоволені клопотання адвоката Бєліка С.П., як представника відповідача Шевченко Т.В., «про закриття провадження у справі» - відмовити у повному обсязі.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua .

Згідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України, ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу, включається до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Івченко Т. П.