ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/20493/21

Провадження № 22-ц/4820/58/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Магера О. В.,

з участю: представника відповідача ОСОБА_1 ,

позивачки ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 листопада 2021 року (суддя Карплюк О. І.) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

26 серпня 2021 року ОСОБА_2 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що від сумісного проживання з ОСОБА_3 мають доньку ОСОБА_4 05 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею. Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини. За рішенням суду з ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання малолітньої доньки. Вважає, що відповідач зобов`язаний також брати участь у додаткових витратах на дитину з метою розвитку її здібностей. Донька займається у танцювальних гуртках, бере участь у конкурсах, на що потрібні значні кошти.

Тому позивачка просила стягнути з ОСОБА_3 понесені додаткові витрати у сумі 37367,53 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 01 листопада 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені додаткові витрати на утримання дитини у сумі 37367,53 грн.

ОСОБА_3 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення додаткових витрат у сумі 10000 грн. Посилається на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права. Суд не взяв до уваги те, що на час розгляду справи він був особою з інвалідністю ІІ групи (з липня 2019 по липень 2022 року), має на утриманні ще одну малолітню дитину та дружину. Вважає, що витрати у вигляді оплати за садочок, харчування, за придбання канцелярських товарів, одягу, за відвідування позашкільних гуртків не є додатковими витратами у розумінні СК України. Відповідно до статті 185 СК України відшкодуванню підлягають лише ті додаткові витрати на дитину, які викликані особливими обставинами. Погоджується на стягнення з нього на користь позивачки додаткових витрат у розмірі 10000 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 посилається на необґрунтованість її доводів. Вважає доведеним розмір понесених нею додаткових витрат на дитину.

У засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав апеляційну скаргу. Позивачка її не визнала.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з пунктами 2, 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що сторони від спільного проживання мають малолітню доньку ОСОБА_4 05 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з матір`ю.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18.06.2018, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 06.11.2018, з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4 05 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20.01.2016 і до повноліття доньки.

ОСОБА_4 відвідує дитячі танцювальні студії, приймає участь у танцювальних конкурсах, за які нагороджена дипломами та грамотами.

Відповідач участі у додаткових витратах на дитину не бере.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що батько зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей).

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та

обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між

собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Разом з тим, при визначенні суми додаткових витрат, що підлягають стягненню з відповідача на користь матері дитини, суд припустився помилки.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивачка просила стягнути Ѕ частину фактично понесених нею додаткових витрат на дитину.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

На підставі частин 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження позовних вимог ОСОБА_2 надала дублікати чеків, довідки про відвідування дитиною танцювальних гуртків, докази сплати батьківських внесків.

Витрати позивачки на придбання одягу (вишиванка, плаття на випуск), оплата батьківських внесків, оплата за меблі, підручники (канцелярія), за харчування і додаткові заняття з хореографії та в інтелектуальному класі у садочку не є додатковими витратами в розумінні статті 185 СК України.

Фінансування таких витрат на утримання дитини охоплюється сплатою аліментів, які стягнуті з батька за рішенням суду.

Частина наданих позивачкою чеків не можуть бути визнані належним і допустимим доказом на підтвердження витрат ОСОБА_2 на дитину, оскільки не містять будь-якої інформації щодо призначення платежу, а також по окремих із них платником є бабуся дитини ОСОБА_5 .

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини 1 і 2 статті 77 ЦПК України).

За змістом частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть

підтверджуватися іншими засобами доказування.

Тому частково заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги.

Здібності малолітньої ОСОБА_4 до танцювального мистецтва підтверджуються грамотами та дипломами, якими вона нагороджена за участь у конкурсах (а. с. 50-76).

Тому витрати на оплату занять у танцювальних гуртках, що викликані розвитком здібностей дитини, на придбання спеціального взуття, костюмів для участі у конкурах є додатковими витратами.

Згідно з довідкою керівника студії G-Star від 21.01.2020 ОСОБА_4 відвідувала танцювальний гурток з вересня 2018 року, оплату за заняття проводила щомісячно мати ОСОБА_2 у розмірі 600 грн (а. с. 43).

Отже, на відвідування дитиною цього гуртка витрати позивачки складають 10200 грн (з вересня 2018 року по січень 2020 року 17 місяців х 600 грн).

Відповідно до довідки керівника танцювального гуртка «DIAMOND DANCE STUDIO» від 24.11.2020 ОСОБА_4 відвідує групові та індивідуальні заняття. Вартість групових занять 750 грн на місяць, індивідуальних - 250 грн за одне заняття. Оплату занять проводить мати щомісячно до 10 числа (а.с. 44).

Надані позивачкою дублікати чеків підтверджують її витрати на оплату занять дитини у танцювальному гуртку, участь у змаганнях (з урахуванням витрат на костюми, косметику, спеціальне взуття) на суму 40036,17 грн (а. с. 17, 19-22).

Відповідно загальний розмір додаткових витрат ОСОБА_2 на дитину складає 50236,17 грн (10200 грн + 40036,17 грн).

З урахуванням наведеного та рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини Ѕ частина додаткових витрат, що підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , складає 25118,09 грн.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції необхідно змінити і зменшити стягнуту з відповідача на користь позивачки суму додаткових витрат до 25118,09 грн, а в решті позовних вимог відмовити.

На підставі частин 1 і 13 статті 141 ЦПК України потрібно змінити розподіл судових витрат.

Стягнута з ОСОБА_3 на користь держави сума судового збору підлягає зменшенню до 610,18 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 листопада 2021 року змінити та зменшити стягнуту з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_4 до 25118 грн 09 коп. (двадцять п`ять тисяч сто вісімнадцять грн дев`ять коп.) та стягнуту на користь держави суму судового збору до 610 грн 18 коп. (шістсот десять грн вісімнадцять коп.).

У решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 січня 2022 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта