Справа № 2/1522/9943/11
Провадження № 6/522/12/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі

головуючого судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судових засідань Кріцької Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Одесі подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслава Вікторовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2023 року до суду надійшло зазначене подання, по якому заявник просить: тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), яка документована паспортами громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 18.04.2013 року та серії НОМЕР_3 від 01.11.2017 року до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом № 2-9943/11 від 19.06.2014 року виданого Приморським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УКРСИББАНК» загальної суми заборгованості у розмірі 108859,23 долари США, що еквівалентно по курсу НБУ 867727,80 гривень.

Мотивує вимоги тим, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-9943/11, виданого Приморським районним судом міста Одеси. В добровільному порядку вимоги виконавчого документу боржником не виконані. При виїзді до боржника за місцем реєстрації двері ніхто не відкрив, що підтверджується відповідними актами приватного виконавця. На теперішній час боржник суму боргу не сплатив, жодних дій для виконання рішення не вчиняє, що вказує на наявність факту ухилення боржника від виконання рішення суду.

Приватний виконавець у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином.

У відповідності до вимог ч.4 ст.441 ЦПК України інші сторони та заінтересовані особи не повідомлялись про розгляд подання.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.09.2012 року позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк`до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (пр. Московський, 60, м. Харків, 61050, кореспондентський рахунок НОМЕР_4 в УНБУ в Харківській області. МФО 351005, код за ) загальну суму заборгованості у розмірі 648011,80 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом 450911,22 грн.; суми заборгованості по процентам за користування кредитом 173297,60 грн.; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 2373,02 грн.; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам 21429,96 грн. на реквізити: м. Одеса, вул. Р.Кармена, 21А, п/р НОМЕР_5 , МФО 351005, , а також стягнуто судовий збір.

На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. перебуває виконавче провадження № 67172711 з примусового виконання виконавчого листа № 2/1522/9943/11, виданого Приморським районним судом міста Одеси по вищезазначеній справі

Основним принципом судочинства, закріпленим Конституцією України є верховенство права.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про судоустрій України» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів суспільства, держави.

ч. 1 ст. 10 ЦПК України встановлено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

ст. 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права кожна людина має право вільно пересуватися.

Згідно з ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною ініціативою. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом (ч. 2, 4 ст. 313 ЦК України).

Порядок вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України визначено у ст. 441 ЦПК України, відповідно до якої питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено також у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених вищевказаним законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, укладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Отже, задоволення подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

При цьому під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні таких обов`язків.

У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, судом з`ясовано, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання.

Як вбачається із матеріалів справи, у поданні приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника та в долучених до нього в якості доказів додатків у виді копій матеріалів виконавчого провадження міститься лише перелік заходів, які він здійснював в процесі примусового виконання виконавчого листа № 2/1522/9943/11, виданого 19.06.2014 року.

При цьому, суду не надані належні та допустимі докази, які підтверджують, що направлена копія постанови про відкриття виконавчого провадження отримана боржником.

Таким чином, при зверненні до суду із поданням приватним виконавцем не було надано доказів на підтвердження умисного ухилення боржника від виконання рішення суду, тоді як сам по собі факт невиконання його у встановлений державним виконавцем строк для добровільного виконання покладених на боржника зобов`язань не може бути підставою для обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Позиція щодо неправомірності заборони виїзду за кордон без оцінки індивідуальних обставин боржника на підставі лише факту наявності невиконаного грошового зобов`язання, викладена у рішенні ЄСПЛ у справі «Хлюстов проти Росії».

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслава Вікторовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Абухін Р.Д.

16.01.2023