Справа № 211/6171/21
Провадження № 2/177/31/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 січня 2023 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представників відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 24.09.2021 звернувся до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом та просив витребувати у відповідача ОСОБА_3 майно, яке остання зберігає у себе без достатньої правової підстави, а саме: золоте кільце вагою 22 гр, вартістю 22000,00 грн, золоте кільце вагою 20 гр, вартістю 20000,00 грн, золоту брошку «тризуб» вагою 3 гр, вартістю 3000,00 грн, золоте кільце вагою 8 гр, вартістю 8000,00 грн, телевізор Samsung, вартістю 28698,00 грн, відпарювач Philips, вартістю 4599,00 грн, праску Philips, вартістю 1302,00 грн, фен Philips, вартістю 740,00 грн, кухонну машину Kenwood з насадками та блендером Philips, вартістю 17598,00 грн, мультиварку REDMOND, вартістю 899,00 грн, диван, вартістю 12000,00 грн, туалетний столик, вартістю 2380,00 грн, тонометр Nissei, вартістю 953,00 грн, дублянку шкіряну зимову чоловічу, вартістю 10000,00 грн, загальною вартістю 132169,00 грн.

Згідно з ухвалою судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.10.2021, указану справу за підсудністю направлено до Криворізького районного суду Дніпропетровської області (а.с.45).

Ухвалою судді від 14.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження (а.с.51)

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що у середині 2016 року батьки позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за спільні кошти придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та на протязі року робили в квартирі ремонт, облаштовували меблями та технікою. Однак, на початку 2017 року батьки розлучилися, мати з того часу стала проживати за адресою: АДРЕСА_2 , а батько залишився мешкати в квартирі АДРЕСА_3 . Позивач мешкав з матір`ю, але з батьком підтримував теплі, дружні відносини, разом займалися комерційною діяльністю. Позивач часто відвідував батька, залишався ночувати. Через деякий час йому стало відомо, що його батько ОСОБА_7 зустрічається з відповідачем у справі ОСОБА_3 , яка допомагає йому по господарству, безкоштовно надає медичну допомогу та підтримує з ним близькі відносини.

Батько позивача, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 раптово помер. Похованням батька займався позивач. Як єдиний спадкоємець за законом, позивач прийняв спадщину після смерті батька, звернувшись з відповідною заявою у визначений законом строк до нотаріальної контори. Окрім того, після поховання батька, ОСОБА_3 без будь-яких законних підстав заволоділа ключами від його квартири, відмовлялась пускати позивача до квартири. Згодом, коли він все ж таки отримав доступ до квартири, виявив, що більша частина майна відсутня. Відповідач ОСОБА_3 у телефонній розмові повідомила, що вона забрала частину майна, оскільки вважала, що має право на нього. Добровільно повернути майно остання відмовлялася, що стало підставою для звернення позивача до суду з указаним позовом.

Позивач ОСОБА_7 , який був допитаний у судовому засіданні за його згодою в якості свідка та його представник адвокат Петров І.Ю., позовні вимоги підтримали. Просили задовольнити позов з підстав, наведених у ньому.

Позивач також надав показання про те, що квартиру АДРЕСА_3 , придбали разом його батьки, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у 2016 році. Також вони разом зробили в квартирі ремонт, придбали в 2016 році усю необхідну побутову техніку, меблі. Після закінчення ремонту вони переїхали на квартину та проживали в ній разом до 30.06.2017, після чого розійшлися. Мати повернулася в свою квартиру, а батько залишився у квартирі, що по АДРЕСА_4 , при цьому, мати з цієї квартири ніяких речей, окрім особистих, не забирала. Майно батьки не ділили, у зареєстрованому шлюбі не перебували. У 2017 році батько отримав травму хребта, та перебував на лікування. У серпні 2017 року батька виписали та він повернувся до квартири. У цей час батько придбав собі телевізор, який він допомагав йому налаштовувати. У жовтні 2017 року, коли він виїздив до Польщі, батько йому повідомив, що до нього приходить ОСОБА_3 , яка допомагає по господарству, надає медичну допомогу та він їй за це платить кошти. Про наявність близьких стосунків з нею батько категорично заперечував. Також батько дав йому контактний телефон ОСОБА_3 , щоб у разі чого, він міг з нею зв`язатися. Коли повернувся з Польщі та прийшов до батька, зустрівся з ОСОБА_3 , однак з нею не спілкувався, її особистих речей у квартирі не бачив. На момент смерті батька він перебував у м. Харків та коли приїхав у м. Кривий Ріг, з`ясував, що ОСОБА_3 знаходиться в квартирі батька, стверджуючи, що вона є його цивільною дружиною та звільнить квартиру лише через 40 днів, не віддавала документи на квартиру, золоті прикраси батька та намагалася отримати свідоцтво про його смерть. Через 40 днів ОСОБА_3 виїхала з квартири, при цьому забравши значну частину майна, яке, на його прохання, повертати відмовилася, оскільки вважала, що майно належить їй, як цивільній дружині. Документи на квартиру також повернуто не було, у зв`язку з чим, він вимушений був їх відновлювати. Також позивач стверджував, що через 25 днів після смерті батька він заходив на квартиру, його впустила ОСОБА_3 та ще тоді він помітив відсутність певної техніки. Однак, на той час, вдіяти нічого не міг, оскільки не мав документів на квартиру. Після відновлення документів, 04.01.2021, відразу звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька та до органів поліції про викрадення майна. Позивач вказував, що з квартири зникли батькові золоті прикраси, побутова техніка, меблі. Дійсно, на прикраси відсутні будь-які документи, чеки, квитанції тощо, однак позивач упевнено заявляє, що батько золоті вироби завжди тільки купував і ніколи не продавав. Наявність побутової техніки та меблів підтверджується долученими до матеріалів справи видатковим накладними з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які були ним відновлені у цьому ж магазині через бонусну картку, а також фотокартками.

Представники відповідача ОСОБА_3 , адвокати Колесник Д.Ю., Іщенко Ю.П., у судовому засіданні вказували, що позовні вимоги не визнають та у задоволенні позову просили відмовити у повному обсязі.

Надавши 09.02.2022 відзив на позовну заяву (т.1 а.с.68-71), представник відповідача, адвокат Колесник Д.Ю. зазначав про те, що батьками ОСОБА_1 , згідно зі свідоцтва про народження останнього, є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Батьки позивача ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у зареєстрованому шлюбі не перебували, а тому, і не розлучалися. Єдиним власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 був ОСОБА_7 . Мати позивача, ОСОБА_8 , не має ніякого відношення ні до квартири, ні до ремонту в ній.

Твердження позивача, що він з батьком займався комерційною діяльністю, часто відвідував батька, залишався на ніч, а ОСОБА_3 лише допомагали ОСОБА_7 по господарству та надавала медичну допомогу, не відповідають дійсності. Позивачу достеменно відомо, що відповідач мешкала з його батьком однією сім`єю, що у них були теплі, родинні відносини, вони мали взаємні права та обов`язки. При цьому, позивач інколи заходив до них у гості, однак на ніч ніколи не залишався.

Представник відповідача стверджував, що у липні 2017 року ОСОБА_7 у результаті неправомірних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , отримав травму хребта, після чого перебував на лікуванні в КЗ «Міська клінічна лікарня №2» у м. Кривому Розі. Догляд за ним здійснювала саме ОСОБА_3 , у той час, як рідні, у тому числі позивач, не відвідували ОСОБА_7 , не цікавилися станом його здоров`я. У результаті травми ОСОБА_7 отримав інвалідність ІІ групи. Така поведінка рідних обурила ОСОБА_7 і він змінив своє ставлення до них, у тому числі, і до позивача.

Після поховання ОСОБА_7 відповідач дійсно залишилася мешкати у його квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , до 40 днів після смерті, але з дозволу рідних. Після чого, відповідач передала ключі від квартири позивачу, забрала власні речі, які вона привезла з собою до квартири ОСОБА_7 під час їх спільного проживання. Інших речей з квартири померлого відповідач не забирала, зокрема і тих, про які вказує позивач.

Відповідач ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_7 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталася. У свою чергу, позивач ОСОБА_1 , звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, жодних дій щодо охорони спадкового майна не вчинив.

Щодо тверджень позивача про належність ОСОБА_7 за життя перелічених у позовній заяві речей, представник відповідача зазначав, що позивач повинен довести належність йому майна на праві власності. Окрім того, витребувана може бути лише індивідуально визначена річ. Разом з тим, позивачем надано до суду в якості доказу роздруківки предметів з мережі інтернет, які можуть бути в кожній квартирі. Жодних підтверджуючих документів, що ці предмети були саме в квартирі ОСОБА_7 та належали останньому за життя, позивачем не надано. Копії видаткових накладних не можуть бути належними доказами, оскільки не містять індивідуально визначених ознак речей, як то серійний номер заводу виробника, тощо. Дублянка, про яку зазначає позивач, взагалі є особистою річчю померлого. Отже, позивачем жодним чином не доведено належність ОСОБА_7 усіх перелічених у позові предметів, речей, не зазначено їх індивідуальних ознак.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка позивач ОСОБА_3 , за її згодою, надала показання про те, що 19.03.2015 вона познайомилася з ОСОБА_7 , під час його звернення за медичною допомогою до клініки «Медиком», де вона працювала. У 2016 році спілкування стало тіснішим, іноді вона залишалася у ОСОБА_7 на 1-2 дні в будинку його матері, що в АДРЕСА_5 , де він на той час проживав, оскільки у своїй квартирі, що по АДРЕСА_4 , він робив ремонт. Він познайомив її зі своїм сином, ОСОБА_1 , а вона його зі своєю донькою, ОСОБА_10 . У травні 2017 року ОСОБА_11 завершив ремонт у квартирі, також він самостійно придбавав усю побутову техніку. Цього ж року їй стало відомо про конфлікт ОСОБА_7 з сином через квартиру. У липні 2017 року ОСОБА_7 отримав травму хребта, у зв`язку з чим перебував на лікуванні, під час якого його було прооперовано та встановлено імплантат, який вона придбавала кошти, отримані нею у борг . Після виписки з лікарні вона з ОСОБА_7 деякий час проживала у його матері в будинку по АДРЕСА_5 , а з 11.08.2017 вони почали проживати разом у його квартирі по АДРЕСА_4 . З серпня-вересня по листопад 2017 року з ними також іноді проживала її донька ОСОБА_12 , яка допомагала їй доглядати за ОСОБА_7 на час його реабілітації після травми. Для її доньки в кімнату вони разом придбали телевізор Самсунг та диван. Після того, як донька переїхала до себе на квартиру, ОСОБА_7 , ще за життя, перевіз до ОСОБА_12 усі придбані для неї речі. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 раптово помер. Після його поховання, матір, ОСОБА_13 себе недобре почувала, тому вона підтримувала її, надавала медичну допомогу, та саме на прохання останньої та з її дозволу вона залишалася в квартирі ОСОБА_7 до 40 днів. У послідуючому, коли виїздили з квартири, вона зателефонувала рідним ОСОБА_7 , а саме, його синові ОСОБА_14 , брату ОСОБА_15 та сестрі ОСОБА_16 , яких запросила для здачі квартири та передачі ключів. Вона передала ключі від квартири ОСОБА_1 , який ніяких претензій щодо майна, окрім відсутності фену в ванній, не висловлював. Опису майна ніхто з них не проводив, як до так і після здачі квартири, будь-яких актів не складали. Щодо майна, яке вказано позивачем у позові, ОСОБА_3 пояснила, що золоті вироби (ланцюжок з хрестиком, браслет та дві печатки) вона наступного дня після смерті ОСОБА_7 передала його брату ОСОБА_15 , який потім передав їх ОСОБА_1 . Відпарювач Філіпс у квартирі ОСОБА_7 ніколи не знаходився, бачила такий у будинку його матері. Праска Філіпс була на квартирі, однак у несправному стані, тому вона привезла з дому власну праску ОСОБА_17 , яку забрала, коли виїздила з квартири. ОСОБА_18 у квартирі також не бачила, оскільки користувалася власним феном. Їй відомо, що набір Філіпс для волосся ОСОБА_7 купував своїй сестрі ОСОБА_16 . Кухонну машину ОСОБА_19 подарував їй на День народження, а оскільки вона нею не користувалася, ОСОБА_7 за життя вивіз її на квартиру доньки ОСОБА_10 . Блендер ОСОБА_20 купував для матері, та у нього на квартирі вона його ніколи не бачила. ОСОБА_21 була на квартирі, однак нею користувалася нетривалий час, оскільки вона зламалася, після чого ОСОБА_7 виніс її з квартири чи то на ремонт, чи то на смітник, однак у квартирі її більше не було. Туалетний столик був у кімнаті доньки, однак не такий, як долучено на фото до матеріалів справи позивачем. Так само, як і телевізор та диван, столик ОСОБА_7 за життя перевіз на квартиру до її доньки. Тонометр Ниссай у квартирі ОСОБА_7 ніколи не помічала, був лише механічний тонометр, залишався у квартирі. Так само і шкіряна дублянка, яка належала ОСОБА_7 , після його смерті залишалася у його квартирі. Відповідач наполягала, що жодної речі вона самовільно з квартири ОСОБА_7 не забирала.

Свідок ОСОБА_22 надав показання про те, що є знайомим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Йому відомо, що у 2017 році вони по сусідству з ним придбали квартиру у АДРЕСА_4 , робили в ній ремонт, купували майно, разом проживали. У них є спільний син ОСОБА_1 . Йому відомо, що ними був придбаний телевізор, під який він у послідуючому робив тумбочку. Також він робив їм у квартиру інші меблі: шафу у гостинну, коридор та на балкон. Після того, як ОСОБА_8 з ОСОБА_7 розійшлися, йому не відому про іншу жінку, яка б разом з останнім проживала у його квартирі. Також йому відомо, що ОСОБА_7 мав золоті прикраси, бачив на ньому браслет, ланцюжок.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_13 надала показання про те, що ОСОБА_7 доводився їй рідним сином. Тривалий час він мав стосунки з ОСОБА_8 , від яких у них народився син ОСОБА_14 . У 2017 році вони разом придбали квартиру у АДРЕСА_1 , де робили ремонт. Зі слів ОСОБА_7 їй відомо, що всю побутову техніку в квартиру він придбав самостійно. Коли та за яких обставин ОСОБА_7 познайомився з ОСОБА_3 їй невідомо. Знає лише те, що остання надавала синові медичну допомогу після отриманої травми хребта, прибирала у квартирі, готувала їжу. Стосунків тісних між ними не було, син про неї ніколи не розповідав. У той день, коли ОСОБА_7 раптово помер, ОСОБА_3 перебувала з ним у квартирі та продовжувала проживати там після смерті сина, хоча дозволу на це їй ніхто не надавав. Також повідомила, що ОСОБА_7 мав золоті прикраси, 2 телевізори (у гостинній та спальні), диван у спальні та столик.

ОСОБА_8 , допитана як свідок у судовому засіданні надала показання про те, що познайомилася з ОСОБА_7 у 1990 році. Спочатку зустрічалися, пізніше почали разом проживати у квартирі її батьків, що в АДРЕСА_6 , де у них народився син ОСОБА_14 . У 2016 році вони разом придбали квартиру у АДРЕСА_1 , де робили ремонт, яким фактично займалася вона. За час спільного проживання ними було придбано побутову техніку: пічку, витяжку, машинку, холодильник, відпарювач, фен, праску. З ОСОБА_7 розійшлися 30.06.2017, при цьому, вона пішла з квартири та будь-яких речей, окрім особистих, не забирала. Про відносини ОСОБА_7 з ОСОБА_3 їй нічого не відомо, уперше її побачили на похованні ОСОБА_7 . Також їй відомо, що син дарував ОСОБА_7 золотий тризуб, також він завжди носив печатку. Усі цінні речі та документи ОСОБА_7 зберігав у себе в квартирі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 надала показання про те, що у 2017 році її чоловік перебував на лікуванні в нейрохірургічному відділенні в одній палаті з ОСОБА_7 . Поряд з ним завжди була ОСОБА_3 , сина ОСОБА_14 в лікарні ніколи не бачила. Після виписки з лікарні далі продовжували спілкуватися з ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , приходили до них у гості в квартиру по АДРЕСА_4 , яка була облаштована меблями, побутовою технікою.

ОСОБА_24 , ОСОБА_25 допитані в судовому засіданні в якості свідків надали показання про те, що разом з ОСОБА_3 працювали у клініці «Медиком», де також обслуговувався ОСОБА_7 . ОСОБА_3 почала з ним зустрічатися в 2015 році, а в 2017 році вони почали разом проживати в його квартирі, що в АДРЕСА_1 . Часто приходили до них у гості. Деякий час з ними проживала донька ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , якій вони облаштували кімнату, а саме, купили телевізор, диван, туалетний столик. Все це майно ОСОБА_7 за життя, перевіз на квартиру до ОСОБА_10 , коли вона закінчила робити ремонт. Стверджувала, що ОСОБА_7 та ОСОБА_3 проживали як сім`я, все майно вони придбавали разом. ОСОБА_24 також пояснила, що у 2017 році, коли ОСОБА_7 з травмою хребта перебував на лікуванні, вона надавала у борг ОСОБА_3 10000,00 грн на придбання імплантату. ОСОБА_25 також зазначила, що була присутньою під час передачі ключів ОСОБА_3 від квартири ОСОБА_7 , ОСОБА_1 . При цьому, останній не висловлював будь-яких претензій щодо відсутності майна, окрім фену в ванній кімнаті. Також пояснила, що брала участь у виборі та купівлі дивана в кімнату для ОСОБА_10 , який вони купували в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Окрім того, їй відомо, що ОСОБА_7 дарував ОСОБА_3 кухонну машину, яку вона особисто бачила у них в квартирі запаковану. Де вона знаходилася після смерті ОСОБА_7 , їй невідомо.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_10 надала показання про те, що є донькою ОСОБА_3 . У 2015 році мати познайомилася з ОСОБА_7 , а з 2017 року вони почали разом проживати у його квартирі, що у АДРЕСА_1 . ОСОБА_7 познайомив їх зі своїм сином ОСОБА_14 та матір`ю ОСОБА_26 . У 2017 році вона також деякий час проживала у квартирі ОСОБА_7 та допомагала матері за ним доглядати, оскільки він проходив реабілітацію після травми хребта. Пізніше, на час проведення ремонту в її квартирі на ОСОБА_27 , вона також проживала у ОСОБА_7 . Телевізор Самсунг та диван придбавалися для неї в кімнату, а 2020 року, ще за життя, ОСОБА_7 перевіз ці речі до неї на квартиру після завершення ремонту. ОСОБА_7 ставився до неї як до доньки, купував речі, робив подарунки. Він мав золоті вироби, прикраси, які постійно змінював. Цінні речі зберігав у гаражі, що в будинку його матері.

ОСОБА_28 допитаний у судовому засіданні в якості свідка надав показання про те, що є рідним братом ОСОБА_3 . Сестра з 2017 року проживала з ОСОБА_7 у його квартирі по АДРЕСА_4 . Він часто до них приїздив, привозив продукти з села. Щодо наявності у ОСОБА_7 майна та його зберігання, кількості та найменування побутової техніки, йому нічого конкретно не відомо. Бачив, як у день смерті ОСОБА_7 , його рідний брат ОСОБА_15 , забрав наявні в квартирі золоті прикраси, що належали ОСОБА_7 . Щодо золотого тризуба, то такого ніколи у ОСОБА_7 не бачив. Також був присутнім під час передачі ОСОБА_3 ключів від квартири ОСОБА_1 . Останній оглядав квартиру та не висловлював будь-яких претензій щодо відсутності майна, окрім фену. Також йому відомо, що ОСОБА_7 разом з ОСОБА_3 придбавали для ОСОБА_10 диван, на який остання також давала гроші.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надав показання про те, що ОСОБА_7 доводився йому рідним братом. До 2017 року він перебував у стосунках з ОСОБА_8 , від яких народився син ОСОБА_14 . Приблизно в 2016-2017 р.р. брат придбав квартиру в АДРЕСА_1 . Щодо відносин брата з ОСОБА_3 повідомити нічого конкретно не може, оскільки в особисте життя брата не втручався. До брата часто приїздив у гості, квартира у нього була облаштована меблями, побутовою технікою, брат також мав золоті прикраси. Усі цінні речі брат зберігав вдома, про те, що він зберігав майно в гаражі в будинку матері, йому невідомо. У день смерті брата йому подзвонила ОСОБА_3 та повідомила, що з братом стався нещасний випадок. Коли він приїхав за місцем проживання брата, то лікарі вже констатували його смерть. У цей час він помітив у квартирі золоті перекраси брата, які лежали на меблевій стінці, які забрав, а саме: ланцюжок, хрестик, два кільця, перстень, які потім передав ОСОБА_1 , синові брата. Пояснював, що в квартирі брата було два телевізора та два дивана (у спальні та у залі), меблева стінка, туалетний столик у спальні, пральна машинка, електричний комбайн, міксер, мікрохвильова піч та інш. майно. Був присутній під час передачі ключів від квартири ОСОБА_3 ОСОБА_1 . ОСОБА_14 оглядав квартиру та висловив претензії щодо відсутності побутової техніки, дивану, телевізора, туалетного столика зі спальні. Що на це пояснювала ОСОБА_3 вже не пам`ятає. Стверджує, що ці речі були у квартирі, які він бачив особисто у день смерті брата.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , батьками якого, згідно зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28.10.1996, є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (т.1 а.с.8,9).

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер (т.1 а.с.13).

З копії спадкової справи № 2-2021, яка заведена після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 слідує, що до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини окрім позивача ніхто не звертався. ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_7 , на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль Kia Sportage, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.141-192).

З 15.04.2016 і до часу відкриття спадщини, тобто до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , був зареєстрований один (т.1 а.с.143,150,172,188,190).

Організація та проведення поховання ОСОБА_7 здійснювалися ОСОБА_1 , що підтверджується договором-замовлення від 10.02.2020 № 6716 на організацію та проведення поховання, укладеного між КП «Ритуал Сервіс Плюс» КМР та ОСОБА_1 (т.1 а.с.16).

Як стверджував позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні, за життя його батькові ОСОБА_7 , окрім успадкованого ним майна, а саме: квартири та автомобіля, також належали золоті прикраси, побутова техніка та інші речі, які знаходилися в квартирі батька за адресою: АДРЕСА_1 , якими без відповідних правових підстав, тобто, незаконно, заволоділа ОСОБА_3 .

Згідно з видаткової накладної від 04.12.2017 № ЧКRН2-0025, у ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» на ім`я ОСОБА_7 (платник той самий), придбано кухонну машину Kenwood KVC5100T, з насадками та блендер заглибний Philips HR2642/40, а відповідно до видаткової накладної від 21.09.2017 № ЧКRН2-0028 у ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» на ім`я ОСОБА_7 , (платник той самий), придбано телевізор Samsung UE49MU6100UXUA (т.1 а.с.20,24).

Як слідує з видаткової накладної від 26.02.2017 № ЧКRН2-0046, у ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» (одержувач не зазначений), придбано плойку Philips BNB871/00 та фен Philips НР8233/00; відповідно до видаткової накладної від 07.06.2017 № ЧКRН2-0003 - праску Philips GC3803/30, а згідно з видаткової накладної від 11.01.2017 № ЧКRН1-0016 - вертикальний відпарювач стаціонарний Philips GC536/35 (т.1 а.с.21,22,23).

Також, позивачем у якості доказів суду надано роздруківки фото тонометру Nissei DS-500, вартістю 953,50 грн, туалетного столика косметичного зі стільцем, вартістю 2390,40 грн, мультиварки REDMOND RMC-4503, вартістю 899,00 грн та фото з зображенням дивана (т.1 а.с.25-29).

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала в приватній власності ОСОБА_7 , про що надано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та копію дублікату, який має силу оригіналу договору купівлі-продажу квартири, укладеного мж ОСОБА_7 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 (т.1 а.с.17-19,160-161).

Актом обстеження, який підписано сусідами ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , підписи яких посвідчено директором ТОВ «КОМБІНАТ БЛАГОУСТРОЮ» Малою К.В., встановлено, що у 2016 році квартиру АДРЕСА_3 придбали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . У 2017 році, після розлучення, ОСОБА_34 залишався мешкати в квартирі сам до моменту смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інших осіб у вказаній квартирі не проживало та зареєстровано не було (т.1 а.с.31).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому, безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Підтвердження позивачем своїх прав на майно може здійснюватися шляхом надання ним правовстановлюючих документів, свідчень, а також будь-яких інших доказів, які можуть підтвердити наявність і належність йому спірного майна.

Згідно зі ст. 400 ЦК України, недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі здійснення будь-яких обмежень у здійсненні права користування майном власник або особа, яка є добросовісним володільцем цього майна, має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого права.

Водночас, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що спірне майно перебувало у власності ОСОБА_7 за його життя та на цей час позивач ОСОБА_1 є власником цього майна.

З матеріалів спадкової справи № 2-2021 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 вбачається, що останній заповіту на випадок своєї смерті не складав, тобто не розпорядився належним йому за життя майном.

У свідоцтвах про право на спадщину за законом від 17.09.2021 № 911 та № 912 (а.с.188,190) не зазначено, що ОСОБА_1 успадкував будь-яке інше майно, окрім квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіля KIA SPORTAGE. З цього приводу відсутнє заповідальне розпорядження, а тому позивач мав надати до суду докази на підтвердження того, що померлий ОСОБА_7 мав у власності зазначене у позові майно, та воно було наявне на день його смерті, тобто входило до складу спадкового майна.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦК України, належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу на підтвердження їхніх вимог і заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як передбачено ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять жодних документів, які б підтверджували належність майна, а саме: золотого кільця вагою 22 гр, золотого кільця вагою 20 гр, золотої брошки «тризуб» вагою 3 гр, золотого кільця вагою 8 гр, відпарювача Philips, праски Philips, фену Philips, мультиварки REDMOND, дивана, туалетного столика, тонометра Nissei, дублянки шкіряної зимової чоловічої, ОСОБА_7 як за його життя, так і на час відкриття спадщини після смерті останнього. Не надано позивачем і доказів про те, що вказане майно привласнено ОСОБА_3 .

Жоден із свідків, допитаних у судовому засіданні, зокрема, і зі сторони позивача, про такі обставини не повідомили.

Наявність у матеріалах справи видаткових накладних на частину вищевказаного майна, не свідчить про те, що воно було придбано безпосередньо ОСОБА_7 , а не іншою особою, зокрема, позивачем. Як стверджував останній у судовому засіданні, вказані видаткові накладні були відновлені через його та батькову бонусні карти. У той же час, не виключається можливість користування бонусною картою ОСОБА_7 як самим позивачем, що останнім не заперечувалося, так і іншими його родичами та іншими особами. Доказів на спростування вказаних обставин, суду не надано.

У свою чергу, ОСОБА_3 заперечувала, що вона заволоділа вказаними речами. Твердження відповідача про те, що телевізор Samsung, кухонну машину Kenwood з насадками та диван придбавалися ОСОБА_7 разом з нею для її доньки ОСОБА_10 та за життя були перевезені на квартиру останньої ОСОБА_7 , що також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_10 , позивачем, а також показаннями інших свідків, не спростовано.

Отже, оцінюючи докази в сукупності, суд дійшов висновку, що диваном, проти придбання якого відповідач не заперечувала, а також телевізором Samsung та кухонною машиною Kenwood з насадками, які згідно з наявних у матеріалах справи (а.с.20,24) видаткових накладних і були придбані ОСОБА_7 , останній за життя розпорядився на власний розсуд, перевізши їх до ОСОБА_10 . Доказів, які б підтверджували наявність цього майна в квартирі ОСОБА_7 на день та відразу після його смерті, суду не надано. При цьому, суд враховує, що позивач не був позбавлений доступу до квартири батька як за його життя, так і після, мав ключі від квартири, що ним не заперечувалося, однак опису майна, яке, за його твердженнями, перебувало в квартирі батька та яким протиправно заволоділа ОСОБА_3 , не склав, не вжив заходів щодо збереження спадкового майна. Доказів, які б перешкоджали позивачу вчинити ці дії, суду також не надано.

Твердження позивача про те, що він після смерті батька не мав доступу до квартири, також спростовуються наданим ним відеозаписом (а.с.196). Як пояснив у судовому засіданні позивач після перегляду відеозапису, зйомка ним здійснювалася у квартирі батька 04.01.2021, після того, як він звернувся з заявою до поліції про зникнення золотих прикрас та документів на квартиру. Сторонами не заперечувалося, що відеозйомка здійснювалася у квартирі ОСОБА_7 . Переглядом відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 під час перебування у квартирі, не висловлював жодних претензій ОСОБА_3 щодо її перебування у ній, не вказував, яка саме техніка чи меблі зникли (їх назва, інші індивідуальні ознаки). При цьому ОСОБА_3 категорично заперечувала заволодіння будь-яким майном з квартири ОСОБА_7 .

Окрім того, наданим відповідачем відеозаписом (а.с.74), переглянутим за участі сторін та їх представників у судовому засіданні, на якому, серед іншого, зафіксовано момент огляду квартири ОСОБА_7 під час її здачі ОСОБА_3 , що учасниками не заперечувалося, встановлено відсутність будь-яких претензій з боку позивача ОСОБА_1 щодо зникнення з квартири майна, яке перелічено ним у позовній заяві та заволодіння саме цим майном безпосередньо ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, зважаючи на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження самого факту існування спірного майна та його належність спадкодавцю ОСОБА_7 на час виникнення спірних правовідносин, а також доказів того, що відповідач ОСОБА_3 привласнила вищевказане майно та протиправно утримує його у себе, чи протиправно розпорядилася ним, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову у повному обсязі за недоведеністю.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення його повного тексту.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 23.01.2023.

Суддя: