Справа № 206/3417/22
Провадження № 2/206/141/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2023 суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштак К.С., перевіривши матеріали та зміст позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

08.11.2022 представник позивача звернувся через систему електронний суд до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з даною позовною заявою, яка ухвалою судді від 04.01.2023 була залишена без руху.

06.01.2023 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Перевіривши зміст заяви та долучені матеріали, суддя прийшов до наступного.

Як встановлено зі змісту позовної заяви, представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з позовом про розірвання шлюбу.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

В той же час, підсудність є сукупністю цивільних процесуальних норм, що встановлюють правила розмежування повноважень судів загальної юрисдикції.

Територіальною називається підсудність справи суду залежно від території, на яку розповсюджується юрисдикція даного суду. З її допомогою розмежовується компетенція однорідних судів (однієї ланки судової системи). Як правило, територіальна підсудність підрозділяється на загальну, за вибором позивача, договірну, виключну і підсудність пов`язаних справ.

Так, цивільне процесуальне законодавство виділяє кілька видів просторової підсудності, у залежності від місця знаходження сторін, характеру спірних правовідносин, угоди сторін, наявності зв`язку між справами. До них відносяться: загальна територіальна підсудність, альтернативна підсудність та виключна підсудність.

Загальна підсудність визначає компетенцію суду по розгляду справи залежно від знаходження відповідача. Коли ним є громадянин, то позови пред`являються до суду за місцем його проживання, його постійної осілості. Позови до підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності пред`являються за місцем знаходження їх органу управління. Правила загальної підсудності поширюють свою дію на всі справи позовного провадження, за винятком тих, для яких ЦПК встановлює інший вид підсудності.

Статтею 28 ЦПК України передбачено, що підсудність справ за вибором позивача, встановлює правила підсудності справ за вибором позивача, яку ще називають альтернативною підсудністю. Альтернативною називають підсудність, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу. Не виключаючи можливість звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), вона встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Альтернативна підсудність є пільговою, вона встановлена для невеликої категорії справ, які мають особливо важливе значення для громадян. Специфіка цього виду підсудності полягає в тому, що в залежності від характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, особистих обставин (стан здоров`я, малолітні діти тощо) позивач може обирати серед двох, трьох чи більшої кількості судів, які будуть компетентними розглянути таку справу.

Виключна підсудність встановлює, що пред`явлення позовів у деяких справах можливе тільки у точно визначеному законом суді. Вона передбачена до незначної частини позовів, виключаючи можливість застосування до них інших видів територіальної підсудності, тому і названа виключною підсудністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом 09.11.2022 було направлено відповідний запит до відділу обліку проживання фізичних осіб управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_2 .

Так, 03.01.2023 до суду надійшла відповідь на запит, відповідно до якої зазначено, що ОСОБА_2 знято з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 27.06.2017.

В той же час, представник позивача зазначив у позовній заяві, що 19.02.2019 між позивачем та відповідачем було укладено та нотаріально засвідчено договір щодо місця проживання дитини.

06.01.2023 до заяви про усунення недоліків представником позивача було долучено копію договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 19.02.2019.

Зі змісту вказаного договору встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домовились, що місцем проживання їх спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначили місце проживання батька, тобто відповідача по даній цивільній справі. Строк дії даного договору до часу настання повноліття ОСОБА_3 .

Таким чином, враховуючи те, що місцем проживання дитини визначено місце проживання відповідача, підсудність даного позову в порядку ч. 2 ст. 28 ЦПК України не можлива, тобто за правилами альтернативної підсудності, а можлива лише в порядку загальної територіальної підсудності, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача.

Крім того, у договорі зазначено, а приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Петренко К.В. встановлено, що ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку з вищезазначеним та з метою недопущення порушення правил підсудності 09.01.2023 судом було направлено запит до Самарського відділу адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2

10.01.2023 до суду надійшла відповідь на запит, відповідно до якої зазначено, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є адреса: АДРЕСА_2 з 11.10.2017.

Таким чином, сторона позивача, достовірно знаючи про те, що відповідач станом на дату укладення вказаного договору 19.02.2019 - має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , зазначили у позовній заяві недостовірні відомості щодо його зареєстрованого місця проживання, оскільки за адресою: АДРЕСА_1 відповідач був знятий з реєстрації місця проживання ще з 27.06.2017.

Пунктами 34, 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01 березня 2013 року роз`яснено, що якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред`являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Згідно з ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зважаючи на те, що відповідач на теперішній час має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , крім того, враховуючи те, що місцем проживання спільної дитини сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено місце проживання батька, тобто відповідача, суд вважає необхідним для не допущення порушення територіальної підсудності та прав відповідача з яким проживає дитина, направити дану цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в порядку загальної підсудності на розгляд до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Крім того, суд звертає увагу представника позивача щодо необхідності, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення відповідачу копій поданих до суду документів на актуальну адресу місця реєстрації останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 185, 187, 260, 264, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передати за підсудністю на розгляд до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (52005 смт. Слобожанське, Дніпропетровської області, вул. Теплична, 7).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С. Маштак