Провадження № 2/127/1568/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В.В.,

за участі: секретаря судових засідань Жмудь Я.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Грицуляка Т.П.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Сологуба В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вінниці, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дітей разом із батьком, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про визначення місця проживання дітей разом із батьком.

Позов мотивовано тим, що 23 жовтня 2010 року між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2451. Під час перебування в шлюбі у сторін народились двоє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2022 по справі 127/28075/21 шлюб між сторонами був розірваний за ініціативи відповідачки.

Позивач зазначає, що не зважаючи на розірвання шлюбу, ОСОБА_1 продовжував добросовісно виконувати батьківські обов`язки і забезпечувати гармонійний розвиток дітей в повному обсязі. Позивач зазначає, що протягом листопада 2021 року - початку лютого 2022 року відповідач не перешкоджала спілкуванню з дітьми. Вони перебували в позивача 3-4 дні на тиждень, систематично залишалися у ОСОБА_1 на ніч. Позивач забезпечував дітям умови для вікового розвитку, навчання, спортивного розвитку, відпочинку, організовував дозвілля. Наведені факти позивач підтверджує спільними фото та частиною товарних чеків, що збереглись. Також здійснював купівлю продуктів харчування, сезонного одягу, взуття, оплачував тренування в секціях та гуртках. Крім того, на підтвердження ставлення позивача до виконання батьківських обов`язків, надав разом із позовною заявою зверненням сусідів до Вінницького міського суду.

Крім тотго, позивач зазначає, що в лютому 2022 року стосовно ОСОБА_2 відділом Поліції №1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області зареєстровані заяви про кримінальне правопорушення за №2248, 2317.

На переконання позивача, аби уникнути відповідальності та скориставшись військовим станом, ОСОБА_2 , без явної необхідності (адже в м. Вінниці не відбувались та не відбуваються бойові дії), вивезла без відома та згоди позивача за кордон України спільних дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , хоча перебування в м. Вінниця не створювало та не створює на сьогоднішній день загрози їх життю і здоров`ю. На підтвердження наведених фактів, позивач надав довідку місцевого органу національної поліції про звернення позивача щодо викрадення дітей № Д-350 від 10.05.2022p.

Позивач неодноразово намагався зв`язатись із відповідачкою, для того щоб з`ясувати де перебувають їх діти, який їх стан здоров`я, чи забезпечені вони матеріально належним чином, чи створені умови для їх подальшого розвитку, однак відповідачка заблокувала номера телефонів позивача, свої профілі та профілі дітей в соцмережах, позбавивши позивача будь-якої можливості спілкування з дітьми і права брати участь в їх вихованні та розвитку. Більше трьох місяців позивач позбавлений доступу до інформації щодо місця проживання, життя і здоров`я дітей та спілкування із ними. Нещодавно, від спільних із відповідачкою знайомих, позивач дізнався, що відповідач не має наміру повертатись в Україну, заборонила своїм знайомим і родичам повідомляти позивачу місце знаходження спільних дітей, та засоби зв`язку із ними для того щоб повністю позбавити позивача можливості спілкуватись із дітьми в майбутньому та ізолювати їх від спілкування з ним. Позивач вважає, що подальше перебування їх спільних дітей разом із відповідачкою шкодить їх інтересам, та негативно вплине на їх розвиток та спосіб життя.

Крім того, позивач зазначає, що на сьогоднішній день відповідачка разом із дітьми проживає в іншій країні в соціальному житлі, на кошти, які виділяються, як фінансова допомога для біженців, і такі умови не дозволяють повноцінного забезпечення дітей необхідними умовами для їх розвитку. Діти позбавлені можливості спілкуватись із своїми однолітками та шкільними друзями на рідній мові, продовжувати заняття в гуртках та секціях, відвідувати місця для культурного та наукового розвитку, що негативно відображається на їх національній ідентичності. Вони позбавлені можливості спілкування із своїм рідним батьком, а також із бабусею та дідусем по батьківській лінії. В зв`язку із тим, що до виїзду за кордон України позивач багато часу проводив із дітьми, між ними виник тісний емоційний та психологічний зв`язок, а син має такий вік, що йому просто необхідне постійне спілкування із батьком, для формування характеру та корисних звичок, які стануть в нагоді в повсякденному житті в майбутньому. Позбавлення такого спілкування із батьком негативно відобразиться на розвитку спільних дітей.

Позивач зазначає, що він позитивно характеризується за місцем проживання, являється кандидатом політичних наук, працює на посаді доцента кафедри правових та гуманітарних дисциплін Вінницького навчально-наукового інституту економіки Західноукраїнського національного університету, має дві вищих освіти - педагогічну та юридичну, являється автором понад семидесяти наукових праць, неодноразово нагороджувався грамотами Вінницької ОДА за сумлінну працю. Режим роботи та професійні навички позивача дають всі можливості займатись вихованням дітей. Має у власності 4-ри кімнатну квартиру, площею 90 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , в якій створені всі умови для дитячого проживання. Облаштована ігрова кімната та спальня для доньки, кімната із спальним місцем та робочим місцем для навчання для сина, комп`ютер, інтернет та все необхідне для проживання дітей.

Крім того, позивач має додатковий дохід та забезпечений матеріально для утримання дітей і створення для них необхідних умов для розвитку та виховання. Характеристика з місця проживання, з місця роботи, довідка про отримані доходи та документи, які підтверджують право власності на житло. Зазначив, що шкідливих звичок немає, на обліку в КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» та КНП «Соціотерапія» не перебуває, хронічних захворювань, які б перешкоджали належному вихованню дітей немає, до кримінальної відповідальності не притягувався. Таким чином, на переконання позивача, у нього наявна можливість достатнього матеріального забезпечення, моральних якостей, можливостей для забезпечення належного виховання, утримання, розвитку сина ОСОБА_5 та дочки ОСОБА_6 і забезпечення їх належного медичного обслуговування.

Враховуючи вище зазначене, позивач був змушений звернутись до суду із даним позовом, та просити суд визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 та малолітньої доньки ОСОБА_4 , з батьком ОСОБА_1 , за його адресою АДРЕСА_1 . Крім того, просив стягнути із відповідачки на його користь понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 29.06.2022 року відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження, призначено до підготовчого провадження та зобов`язано Службу у справах дітей Вінницької міської ради надати суду письмовий висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

05.08.2022 року на адресу суду від Виконавчого комітету Вінницької міської ради надійшов висновок про недоцільність визначення місця проживання малолітніх дітей, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 30.08.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Грицуляк Т.П. підтримали заявлені вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві та у письмових поясненнях і виступі в дебатах, долучених до матеріалів справи.

Відповідач та її представник адвокат Сологуб В.Г. в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та висновок Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 05.08.2022 р. про недоцільність визначення місця проживання малолітніх дітей, з батьком.

Представник третьої особи Остапець Н.М., в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради про недоцільність визначати місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_1 . Додатково повідомила, що на засіданні з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради, яке мало місце 02.08.2022 року, малолітній ОСОБА_3 , повідомив, що хотів би залишитися з мамою.

Допитана в ході судового розгляду в якості свідка мати позивача ОСОБА_4 , підтвердила факт створення її сином належних умов для життя, виховання та розвитку дітей. Також повідомила, що між її сином та його дітьми дуже гарні відносини і вони люблять один одного, нажаль на даний час у них немає можливості проводити спільний час та спілкуватись. Хотіла б більше часу проводити з онуками.

Вислухавши пояснення сторін та їх представника, представника третьої особи, пояснення свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п оложень ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст..ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, судом встановлено, що сторони з 23.10.2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2022 року, було розірвано. Судове рішення набрало законної сили 15.02.2022 року (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась донька ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.10).

Довідкою Департаменту адміністративних послуг ВМР від 31.01.2022 року за №7605 про реєстрацію місця проживання особи підтверджується, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Як вбачається із довідки про доходи за №258 від 17.02.2022 р. виданої ОСОБА_1 , він дійсно працює в Західноукраїнському національному університеті та займає посаду доцента, його заробітна плата за період з 08.2021 р. по 01.2022 р. становить 72 987,52 грн., а за період з 01.2022 по 06.2022- становить 66 928,12 грн. (а.с.15,62). Крім того, відповідно до довідки про доходи №18 від 14.11.2022 року, ОСОБА_1 працював у Відокремленому структурному підрозділі «Вінницький фаховий коледж економіки та підприємництва Західноукраїнського національного університету» за сумісництвом та займав посаду викладача і за період з січня 2022 року по червень 2022 року отримав заробітну плату в розмірі 47 287,11 грн.(а.с.63).

На підтвердження позитивної характеристики, позивачем надана характеристика доцента кафедри правознавства та гуманітарних дисциплін ОСОБА_7 , відповідно до якої він характеризується як відповідальний досвідчений педагог, відзначається як висококваліфікований спеціаліст, принциповий у вирішенні виробничих питань, користується авторитетом у колег, учнів та їх батьків. За високу майстерність нагороджений почесною грамотою Вінницької обласної державної адміністрації та обласної Ради. Має бездоганну ділову репутацію і авторитет серед колег та студентів, відрізняється почуттям відповідальності за доручену справу. Принциповий, наполегливий, сумлінний, справедливий (а.с.61).

Із довідки Департаменту інформатизації МВС України вбачається, що ОСОБА_1 станом на 20.03.2022 року незнятої чи непогашеної судимості не має (а.с. 16).

Що стосується стану здоров`я позивача, то відповідно до Виписки із медичної карти ОСОБА_1 , від 21.02.2022 року, він є соматично здоровим (а.с.21), на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, психіатричні та наркологічні протипоказання до провадження опіки та піклування відсутні, що підтверджується Медичною довідкою про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричного огляду Серіїї АА № 213451 від 17.02.2022 року та Сертифікатом про проходження профілактичного наркологічного огляду, Серії ААА № 192544 від 17.02.2022 року (а.с.20).

Із долучених до матеріалів справи фотознімків вбачається створення позивачем належних житлових умов для відпочинку та розвитку дітей. На даних фотознімках діти усміхнені та щасливі (а.с. 23-28).

Однак, наданий позивачем до матеріалів справи витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.03.2018 р., спростовує його пояснення в ході розгляду справи про те, що у його власності перебуває чотирикімнатна квартира, оскільки відповідно до даного витягу, ОСОБА_1 є власником частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22), що також підтвердила в судовому засіданні допитана в якості свідка мати позивача ОСОБА_4 .

Суд також не приймає до уваги долучене позивачем до матеріалів справи звернення, в якому зазначається, що мешканці будинку за адресою АДРЕСА_2 , повідомляють, що постійно бачили як ОСОБА_1 проводить час з дітьми, сумлінно ставиться до виконання батьківський обов`язків , завжди привітний та комунікабельний, оскільки дане звернення підписане рядом осіб, особи яких ніким не встановлювались та не ідентифікувались, їх підписи ніким не завірялись. Крім того, дані особи не попереджались про відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів. Більше того, позивач не був позбавлений можливості заявити клопотання про виклик даних осіб у судове засідання в якості свідків, однак такого клопотання до суду не надходило (а.с.13).

На підтвердження рівня освіти та професіоналізму позивачем долучено до матеріалів справи копії Почесної грамоти від Вінницької ОДА та обласної ради (а.с. 14), диплом магістра з відзнакою серії НОМЕР_3 (а.с. 17), диплом кандидата наук серії НОМЕР_4 (а.с.18), атестат доцента серії НОМЕР_5 (а.с. 19).

В якості доказів на підтвердження та обґрунтування своїх заперечень проти позову, стороною відповідачки надано до суду Договір про працевлаштування та постійній основі від 01.05.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_8 працює у школі Таль на посаді вчительки інтеграційного класу, зайнятість на 53,6%, обмежена до 31.07.2022 року (а.с. 101-102), в подальшому даний договір було продовжено строком до 31.07.2023 року (а.с. 103-104).

Як вбачається із розрахунку заробітної плати ОСОБА_9 за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 р., їй було виплачено 2 417,80 швейцарських франків, з 01.06.2022 по 30.06.2022 р., було виплачено 2 857,60 швейцарських франків, з 01.07.2022 по 31.07.2022 р. було виплачено 3 557,70 швейцарських франків (а.с. 105-110).

Посвідкою на проживання Швейцарської Конфедерації НОМЕР_6 , підтверджується, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано дану посвідку як особі, що потребує захисту, дійсна до 21.03.2023 р. (а.с. 91-92).

Посвідкою на проживання Швейцарської Конфедерації НОМЕР_7 , підтверджується, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , видано дану посвідку як особі, що потребує захисту, дійсна до 21.03.2023 р. (а.с. 93-94).

Відповідно до листа шкільної адміністрації в Роршахерберзі від 03.05.2022 року, ОСОБА_12 зараховано в 4-й клас початкової школи (а.с. 97-98).

На підтвердження створення відповідачкою житлових умов та умов для розвитку дітей, вона надала ряд фотознімків квартири, з яких вбачається, що у дітей є власні кімнати, спальні місця, місця для занять, іграшки та ігри, ноутбук. Крім того, надала фотографії зі спільних з дітьми прогулянок та відпочинку, на яких діти усміхнені та щасливі (а.с. 111-139). А також на підтведження позитивної характеристики надала диплом кандидата наук серії НОМЕР_8 (а.с. 140), характеристику Вінницького державного педагогічного університету ім. М. Коцюбинського, з якої вбачається, що ОСОБА_2 характеризується як здібна науково-педагогічна працівниця, що користується заслуженим авторитетом серед викладачів і студентів, неухильно дотримується принципів педагогічної етики, сприяє професійному становленню студентської молоді. Толерантна, підтримує дружні стосунки з колегами по роботі. Остання є прикладом і мотивуючим фактором для інших співробітників. Має велику працездатність і продуктивність, в роботі пунктуальна і організована, володіє позитивними особистісними якостями (а.с.141-142).

Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №68801880, де ОСОБА_1 є боржником, а ОСОБА_2 - стягувачем, станом на 31.10.2022 р. заборгованість ОСОБА_1 по аліментах складає 17 704,81 грн. (а.с. 224).

Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №68801880, де ОСОБА_1 є боржником, ОСОБА_2 - стягувачем, вбачається, що станом на 30.11.2022 р. заборгованість ОСОБА_1 по аліментах складає 0,00 грн. (т.2, а.с. 10).

Відповідно до висновку Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 04.08.2022 року №01/00/011/139096 про недоцільність визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_1 вбачається, що на засіданні комісії мати ОСОБА_2 повідомила, що з 01.03.2022 року, у зв`язку із оголошеним воєнним станом в Україні, проживає з дітьми у Швейцарії, де вона працевлаштована по контракту до 31.07.2023 року, має достатній самостійний дохід у розмірі 154 000 гривень щомісячно, діти забезпечені належним житлом, мають можливість офіційно проживати у даній країні до 21.03.2023 року. ОСОБА_2 пояснила, що раніше син ОСОБА_5 навчався у КЗ «ЗШ І-ІІІ ст. №32 ВМР», повідомила, що особова справа дитини була забрана з цього закладу, оскільки у даний час хлопчик офіційно влаштований до навчального закладу за фактичним місцем проживання у Швейцарії. Мати дітей ОСОБА_2 стверджувала, що не чинить батькові ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з дітьми, зазначивши, що ОСОБА_5 є самостійною дитиною, у нього є можливість спілкуватися зі своїм батьком через Інтернет. ОСОБА_2 повідомила, що не планує повертатися з дітьми до міста Вінниці, оскільки вважає це у даний час небезпечним, крім того, згідно з контрактом вона має змогу протягом року працювати у Швейцарії, наполягала на тому, щоб діти проживали з нею. 02.08.2022 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради дитина ОСОБА_3 повідомив, що проживає з мамою у Швейцарії, де навчається у місцевій школі, а молодша сестра у наступному році має відвідувати дошкільний начальний заклад. З висновку вбачається, що хлопчик пояснив, що поки не планують повертатися до України, оскільки у мами є контракт на рік, повідомив, що хотів би залишитися з мамою.

На засіданні комісії батько ОСОБА_1 наполягав на визначенні місця проживання дітей з ним. Батько дітей ОСОБА_1 надав рекомендовані документи, які підтверджують, що на обліку у психіатра чи нарколога він не перебуває, має самостійний дохід, за місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно. 21.07.2022 року працівниками служби у справах дітей Вінницької міської ради та Вінницького міського центру соціальних служб з`ясовано, що за адресою проживання батька ОСОБА_1 створені належні умови для проживання, навчання та розвитку дітей. Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї від 21.07.2022 року, складеного Вінницьким міським центром соціальних служб, у сім`ї батька дітей ОСОБА_1 ознаки та чинники, що спричиняють складні життєві обставини, відсутні.

Керуючись пунктом 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини, статтями 19, 141, 155, 161, 171 Сімейного кодексу України, з урахуванням Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 року № 341/2022, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, з урахуванням думки дитини, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за недоцільне визначати місце проживання малолітніх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком ОСОБА_1 , у зв`язку з чим винесено відповідний висновок (а.с. 72-74).

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність спору між сторонами стосовно визначення місця проживання дітей, оскільки вчинювані ними дії, характер поведінки, ставлення до дітей та виконання батьківських обов`язків в своїй сукупності є свідченням наявності між сторонами неузгоджень щодо визначення місця проживання їх малолітніх дітей, яке за даних обставин необхідно визначити в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікованої Україною 27.02.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року та рішенні у справі «Олссон проти Швеції» від 27.02.1992 зазначив, що «…між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків».

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Як визначено ст.ст. 141, 153 СК України, яка кореспондує зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 157 СК України, ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

На даний час, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.03.2022 № 64/2022, малолітні діти виїхали разом з ОСОБА_2 у Швейцарську Конфедерацію.

У розумінні положень ч. 1 ст. 160, ст. 161 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Підчас вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У контексті суті поняття «місце проживання» відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», місцем проживання дитини є місцем проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною і батьками.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, при розгляді спорів, що виникають із сімейних відносин та стосуються, зокрема, визначення місця проживання дитини, орган опіки та піклування надає письмовий висновок.

Так, відповідно до висновку Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 04.08.2022 року №01/00/011/139096 про недоцільність визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_1 вбачається, що 02.08.2022 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради дитина ОСОБА_3 повідомив, що проживає з мамою у Швейцарії, де навчається у місцевій школі, а молодша сестра у наступному році має відвідувати дошкільний начальний заклад. З висновку вбачається, що хлопчик пояснив, що поки не планують повертатися до України, оскільки у мами є контракт на рік, повідомив, що хотів би залишитися з мамою.

Статтями 12-15 Конвенції про права дитини визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою).

Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (стаття 171 СК України).

Закріплення вказаними вище міжнародними документами та актами внутрішнього законодавства України право дитини бути почутою передбачає, що думка дитини повинна враховуватися при вирішенні питань, які її безпосередньо стосуються. Разом з цим, згода дитини на проживання з одним з батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не відповідає та не захищає права та інтереси дитини, передбачені Конвенцією. Отже, вирішуючи спір, суд має віддати перевагу тому з батьків, який може забезпечити більш сприятливі умови виховання дитини. Важливим критерієм є моральні якості матері та батька як вихователів. Моральними якостями, які можуть негативно вплинути на виховання дитини, є, зокрема, зловживання спиртними напоями, невиконання батьківських обов`язків, притягнення до судової чи адміністративної відповідальності.

Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що розлучення батьків для дітей - це завжди тяжке психологічне навантаження, а дорослі, займаючись лише своїми проблемами, забувають про кардинальні зміни в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо. Вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, суд має враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Проте найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти відносини або домовитися, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства.

Судом встановлено, що і батько, і мати здатні забезпечити належні умови для виховання та розвитку дітей, які проживають разом із матір`ю і проявляють особисту прихильність саме до неї, а тому визначення місця проживання дітей разом із ОСОБА_2 не призведе до зміни їх установленого способу життя і не завдасть психологічної травми через зміну місця проживання.

У разі зміни обставин у відносинах сторін спору, в першу чергу, відносин між батьками, а також встановлення можливості їхнього спільного спілкування та проведення часу з дітьми, визначене у цій справі місце проживання дітей може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей з ним не підлягають до задоволення.

Визначення місця проживання дітей з відповідачем за даним рішенням не порушує батьківські права позивача по справі.

Відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають залишенню за позивачем.

Керуючись ст.. 51 Конституції України, ст. ст. 3, 12-15 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікованої Україною 27.02.1991), ст..ст. 11,12,15 ЗУ «Про охорону дитинства», ст..ст. 7, 19, 141, 153, 155, 157, 160, 161, 171 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 128, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дітей разом із батьком відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 13.02.2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, , адреса місця знаходження: м. Вінниця, вул. Соборна, буд. 50.

Суддя: