Провадження № 2-н/521/12/23
УХВАЛА

06 січня 2023 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Мирончук Н.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» із зазначеною заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 у розмірі 22035,83 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 248,10 грн..

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу містяться у ст. 163 ЦПК України.

Так, у відповідності до п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Проте, вказаного у заяві не міститься.

Також, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Проте, доказів що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, до заяви заявником не надано.

Тобто, не надано доказів того, що за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року пенсійного віку жінка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовувала щомісячно води на суму по 1025,38 грн., а в період з 01.01.2022 року по 31.10.2022 року ця ж пенсіонерка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовувала щомісячно води на суму по 1202,51 грн.

Належного розрахунку боргу заявником до заяви не долучено.

Долучено лише роздруківку, яка названа заявником, як «Обгрунтований розрахунок», в якому лише вказано місяці і суми по 1025,38 грн. та по 1202,51 грн. І в цій роздруківці, яка названа, як «Обгрунтований розрахунок», вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вжила води за період з 01.01.2021 року по 31.10.2022 року на суму 22035, 83грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст. 19, 165, 166 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 , відмовити.

Роз`яснити заявнику його право на звернення до суду з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку у порядку та строки, передбачені ст. ст. 353 355 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук