2-о/465/76/23
У х в а л а

про залишення без руху

"11" січня 2023 р. суддя Франківського районного суду м.Львова Мартинишин М.О., перевіривши виконання вимог ст.ст.175, 177, 350-3 ЦПК України при поданні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до Франківського районного суду м.Львова з вищевказаною заявою про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 .

Вказану заяву було передано в провадження судді Мартинишин М.О. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до Глави 13 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з частиною 9 статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Вимоги до змісту та форми заяви про видачу обмежувального припису визначені статтею 350-4 ЦПК України.

Згідно положень цієї процесуальної норми у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути, зокрема, зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують. У разі неможливості надати докази, до заяви може бути додане клопотання про їх витребування.

Аналогічні положення містяться і у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, які визначають форму і зміст позовної заяви та перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановив, що заява про видачу обмежувального припису не відповідає вимогам ч.1 ст.350-4 ЦПК України відповідно до якої у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено:

1)найменування суду, до якого подається заява;

2)ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) заявника та заінтересованої особи, їх місце проживання чи перебування, поштовий індекс, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, у разі якщо заява подається особою, зазначеною у пунктах 3 і 4 частини першої статті 350-2 цього Кодексу, - процесуальне становище особи, яка подає заяву, із зазначенням її імені (прізвища, імені та по батькові), місця проживання чи перебування, поштового індексу, відомих номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти, а також ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) дитини або недієздатної особи, в інтересах якої подається заява, місце її проживання чи перебування, поштовий індекс, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, якщо такі відомі;

3)обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.350-3 ЦПК України заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису. Заінтересованими особами також можуть бути інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

Відповідно до ч.1 ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається із заяви, заявник у заяві не зазначив доказів, які не можуть бути подані разом із заявою (за наявності); щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії якої додано до заяви та не вказано підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

В порушення наведеного, заявник не додав до заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

ВС у постанові від 26 лютого 2020 року справа № 154/1692/19 вказав на те, що суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Як вбачається зі змісту заяви про видачу обмежувального припису, що розглядається в порядку окремого провадження, заявлено вимогу, щодо заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, в якому вони спільно проживають. Однак заявником не надано жодного доказу на підтвердження того, хто є власником будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Між тим, доказів того, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 не надано, свідоцтва про народження матеріали справи не містять.

Згідно з ч.8 ст.43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Так, долучені копії додатків до заявине були скріплені власноручним підписом заявника

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи зазначене, вважаю за необхідне залишити заяву без руху та надати заявнику строк на усунення недоліків заяви.

Відтак, на усунення недоліків слід подати заяву у новій редакції, зміст якої повинен відповідати вищезазначеним вимогам, а саме із зазначенням:

-доказів, які не можуть бути подані разом із заявою (за наявності);

-щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

-підтвердження заявника, що ним не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також заявник повин додати до заяви її копію для заінтересованої та копії всіх документів, що додаються до неї; докази того, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 та доказів того, що приміщення за адресою АДРЕСА_1 , перебуває у власності (повній чи частковій) постраждалої особита слід заявником здійснити власноручним підписом скріплення копій всіх документів, які подані у паперовій формі.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 185, 350-3, 350-4,350-5 ЦПК України, ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений строк заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мартинишин М.О.