ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9318/23 Справа № 226/973/23 Суддя у 1-й інстанції - Клепка Л.І. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Юрченко Г.О.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідачі:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 17 серпня 2023 року, ухваленого суддею Клепкою Л.І., (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),

ВСТАНОВИВ

У червні 2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачем ОСОБА_2 він перебував у шлюбі, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_4 .

28.01.2015 рішенням Димитровського міського суду Донецької області їх шлюб було розірвано, дитина залишилася проживати разом з матір`ю.

23.05.2023 з нього на користь ОСОБА_2 на підставі судового наказу, виданого Димитровським міським судом, були стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі частини його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 11.05.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

З відповідачем ОСОБА_3 він перебував з 2015 року у фактичних шлюбних стосунках.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_5 .

В квітні 2022 року їх стосунки були припинені і відповідач ОСОБА_3 разом з дитиною виїхала до міста Запоріжжя, де перебувають до теперішнього часу та мають статус тимчасово переміщених осіб.

Судовим наказом Заводського районного суду м.Запоріжжя від 27.03.2023 з нього на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6 також були стягнуті аліменти розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.01.2023 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку.

У зв`язку з цим Авдіївсько - Мирноградським ВДВС у Покровському районі Донецької області 11.04.2023 року було відкрито виконавче провадження ВП №71540325, за яким він заборгованості не має.

Виконавче провадження за судовим наказом Димитровського міського суду від 23.05.2023 на час його звернення до суду не відкривалося.

Зазначає, що з липня 2022 року по теперішній час він перебуває в фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_7 , яка має двох неповнолітніх дітей від попередніх шлюбів - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько якого ОСОБА_9 з 01.03.2022 року рахується як зниклий безвісти в місті Маріуполь, та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання якого його батько надає допомогу в добровільному порядку.

Вказуючи на те, що він, крім того, що є батьком двох неповнолітніх доньок, на утримання яких сплачує 50 % аліментів, ще змушений утримувати свого пасинка ОСОБА_8 , 2011 року народження, а також дружину ОСОБА_8 та своїх батьків-пенсіонерів, що потребує від нього значних витрат, які складаються з харчування, придбання одягу, оплати комунальних послуг, вважає наявними підстави для зменшення розміру стягнутих з нього за рішеннями судів аліментів.

З урахуванням цих обставин та посилаючись на положення ст.ст.181,182,192 Сімейного Кодексу України, просив суд зменшити розмір аліментів, стягнутих на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 1/4 до 1/6 частини його заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Вважає, що таке зменшення повністю відповідатиме інтересам відповідачів як одержувачів аліментів, не позбавить права дітей на грошове утримання, не введе його у скрутне становище ні при забезпеченні своїх потреб, ні при забезпеченні матеріальною підтримкою інших його утриманців неповнолітнього пасинка, батьків та дружини.

Рішенням Димировського міського суду Донецької області від 17 серпня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів залишені без задоволення.

Позивач ОСОБА_1 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, ненадання судом оцінки доказам, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішенням яким у повному обсязі задовольнити заявлені ним позовні вимоги та зменшити розмір стягнутих з нього за судовими наказами аліментів на утримання доньок на користь кожної позивачки з до 1/6 ч. його заробітку доходу, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення доньками повноліття.

При цьому, позивач зазначає, що в обґрунтування позовних вимог про зменшення розміру аліментів він посилався на наявність другого судового наказу, так і на наявність іншої родини та зобов`язань щодо утримання дитини в цивільному шлюбі.

Окрім того, скаржник зазначає, що при винесені судових наказів Заводським районним судом м.Запоріжжя від 27.03.2023 та Димировським міським судом Донецької області від 23.05.2023, судами не було враховано, що у платника аліментів на утриманні наявна й інша малолітня дитина, так як заявниці про вказані факти суд не повідомляли, що й призвело до ухвалення рішень, які не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що чинне сімейне законодавство та усталена судова практика передбачає достатнім розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач вважає, що частка на утримання кожної неповнолітньої дитини повинна становить 1/6 від його заробітку (доходу).

У відзиві на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_3 просить відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги в повному обсязі та залишити рішення Димитровського міського суду Донецької області від 17.08.2023 без змін.

Наголошує на тому, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами утримання ним дитини жінки, з якою він проживає в одному помешканні ОСОБА_7 . Вказує, що позивач не зазначає ані в позові, ані в апеляційній скарзі про наявність рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 09.10.2023 про стягнення аліментів на неповнолітнього ОСОБА_8 та наявність відкритого виконавчого провадження про стягнення аліментів. Зазначає, що позивачем не додано доказів на підтвердження заборгованості ОСОБА_9 (батько дитини). Вказує, що позивачем не вказуються підстави зникнення батька неповнолітньої дитини ОСОБА_9 , оскільки ці підстави мають істотне значення для справи, так як, якщо особа була військовослужбовцем, то за родиною зберігаються виплати грошового зобов`язання, одноразові виплати, винагороди та інше. Відповідач вважає недостовірною інформацію про зникнення безвісті ОСОБА_9 , оскільки рішення суду відсутнє. Вказує, що оскільки позивач не зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 , її син ОСОБА_8 не є пасинком позивачу.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника позивача ОСОБА_11 , яка у повному обсязі підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 , просила рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги та зменшити розмір присуджених судовими наказами аліментів, стягнутих з позивача на користь відповідачів з частини до 1/6 частини всіх видів заробітку боржника, відповідача ОСОБА_3 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги позивача з викладених у відзиві підстав, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач є батьком двох неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка народилася у шлюбі з ОСОБА_2 , та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що народилася у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження дітей (арк.спр.10,17).

Рішенням Димитровського міського суду від 28.01.2015 шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 розірвано (а.с.11).

В шлюбі з ОСОБА_3 позивач не перебував. Після припинення шлюбних стосунків діти залишилися з матерями.

Донька ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_1 разом з відповідачем ОСОБА_2 , а донька ОСОБА_12 разом з матір`ю відповідачем ОСОБА_3 в теперішній час живе в АДРЕСА_2 , де обидві зареєстровані як внутрішньо переміщені особи (а.с.19-20).

Позивач, будучи зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 , згідно акту фактичних обставин проживання особи без реєстрації №92 від 27.04.2023, підписаного представником комітету органів самоорганізації населення Мирноградської міської територіальної громади, з липня 2022 року проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та її дітьми: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.27-28).

Згідно судового наказу від 27.03.2023, виданого Заводським районним судом м.Запоріжжя, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.01.2023 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.21).

На виконання судового наказу 11.04.2023 державним виконавцем Авдіївсько - Мирноградського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження ВП №71540325 (а.с.22-23).

23.05.2023 Димитровським міським судом Донецької області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 11.05.2023 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.26).

Виконавче провадження на виконання вказаного наказу відкрито державним виконавцем Авдіївсько-Мирноградського ВДВС 19.07.2023, ВП №72295619 ( а.с.77).

Будь-які інші виконавчі провадження, за якими б позивач був боржником, відсутні.

Згідно доданого до позовної заяви витягу з наказу ТОВ «Новобокс» №25/к/тр від 09.05.2023, позивача ОСОБА_1 з 12.05.2023 прийнято на роботу на посаду фахівця по підрозділу Відділ управління поштоматами Indoor, Outdoor, за основним місцем роботи з посадовим окладом згідно штатного розпису з випробуванням три місяці (а.с.35). Разом з тим, відомості про розмір заробітної плати та інші доходи відсутні.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, доходів за період з 1 по 4 квартал 2022 року позивач не мав (а.с.34).

Суд першої інстанції, відмовляючи позивачеві у задоволенні його позовних вимог на підставі досліджених доказів, виходив з недоведеності позивачем заявлених позовних вимог.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня

2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі

№ 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки він з липня 2022 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_7 та з її двома синами ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Наголошував на тому, що ані Відповідач ОСОБА_2 , ані відповідач ОСОБА_3 при зверненні до суду із заявами про видачу судових наказів про стягнення аліментів не повідомляли про наявність у боржника інших неповнолітніх дітей та сплати їм аліментів у добровільному порядку, у зв`язку з чим, суди стягнули на кожну доньку по частині аліментів, що в загальному розмірі складає 50% від його доходу, що суперечить нормам ст.161 ЦПК України, де вказано, що розмір аліментів на двох дітей становить одну третину заробітку (доходу), що спричиняє йому тяжке матеріальне навантаження.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, на підтвердження зміни сімейного стану позивачем надано суду Акт фактичних обставин проживання особи без реєстрації №92 від 27.04.2023, відповідно якому ОСОБА_1 з липня 2022 року мешкає однією сім`єю із ОСОБА_7 та її двома синами, витяг №1868 про зареєстрованих у житловому приміщенні, де зазначено, що ОСОБА_7 та її сини зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про порушення кримінального провадження за заявою ОСОБА_7 по факту зникнення її колишнього чоловіка ОСОБА_9 , копії пенсійних посвідчень батьків позивача ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (а.с.27-32).

Колегія суддів вважає, що наданими позивачем доказами доведено зміну його сімейного стану, а також те, що за судовими наказами з нього на утримання двох дітей стягнуто частину його заробітку, що є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки частина заробітку (доходу) платника аліментів присуджується на трьох і більше дітей (ч.5 ст.183 СК України).

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.п.3.4 ч.1 ст.376, ст.ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 17 серпня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на підставі судового наказу 2-н/332/11/23 від 27.03.2023 року, виданого Заводським районним судом м.Запоріжжя на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на підставі судового наказу №2-н/226/231/2023 від 23.05.2023 року, виданого Димитровським міським судом Донецької області на утримання доньки ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 01 січня 2024 року

Головуючий:

Судді: