ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1257/23 Справа № 201/2848/22 Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Керімової Бандюкової Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про стягнення незаконно набутих коштів та моральної шкоди (суддя першої інстанції Демидова Світлана Олександрівна) , -

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2022 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про стягнення незаконно набутих коштів та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 17 грудня 2019 року ним на умовах лізингу в ТОВ «Автокредит Плюс» було придбано транспортний засіб УАЗ 3163, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до п.14.1.1 Заяви про приєднання, предметом лізингу являється транспортний засіб УАЗ 3163, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно до п.5 «Страхування предмету лізингу» Публічного договору про надання фінансового лізингу № 27/11/2013-1 від 27 листопада 2019 року, 17 грудня 2019 року між АТ «СГ «ТАС» та ОСОБА_1 , як страхувальником, а також ТОВ «Автокредит Плюс» , як вигодонабувачем було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу УАЗ 3163, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

26 березня 2021 року по вул. Ленській в м. Запоріжжя за участю транспортного засобу УАЗ 3163, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , сталася дорожньо - транспортна пригода.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2021 року винним в ДТП визнано водія транспортного засобу Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 5.7 «Страхування предмету лізингу» Публічного договору надання фінансового лізингу № 27/11/2013-1 від 27 листопада 2019 року, в разі настання страхового випадку та отримання Лізингодавцем страхового відшкодування, Лізингодавець за умови належного виконання Лізингоодержувачем умов цього договору на підставі вимог Лізингоодержувача зобов`язаний спрямувати отримане страхове відшкодування на відновлення предмету лізингу, крім випадків повної конструктивної загибелі або втрати Предмету лізингу.

26 травня 2021 року між АКТ «СГ «ТАС» та ТОВ «Автокредит Плюс» була укладена додаткова угода, в якій страховик визнає транспортний засіб УАЗ 3163, реєстраційний номер НОМЕР_1 знищеним та його відновлення економічно не доцільним, а також повідомляє, що страхове відшкодування у відповідності з договором добровільного страхування складає 91202,50 грн. З даної угоди вбачається що страховик гарантує сплатити страхове відшкодування з урахуванням наступного: 121086,00 грн. (вартість автомобіля на дату події) 29 883,50 грн. (вартість автомобіля в пошкодженому стані) 2 460,76 грн. (не сплачені платежі) = 88741,74 грн.

19 липня 2021 року відповідно до виписки по транзитному рахунку № 2909.3.447131.001/980 було зараховано страхове відшкодування в розмірі 71437,10 грн., отже різниця між нарахованим страховим відшкодуванням та зарахованою сумою транзакції становить 17304,67 грн. з розрахунку 88 741,74 грн.(розмір страхового відшкодування) 71 437,10 грн. (зараховане по транзитному рахунку) = 17304,64 грн.

При досудовому вирішенні справи позивачу стало відомо, що на погашення заборгованості по договору фінансового лізингу з перерахованої суми в розмірі 88741,74 грн. було зараховано лише 66101,00 грн., однак куди поділися 22640,74 грн. відповідач по теперішній час не повідомив.

Окрім того позивач зазначив, що такими діями відповідача йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в 10000,00 грн. та просить суд стягнути на його користь.

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , просив суд першої інстанції стягнути з ТОВ «Автокредит Плюс» на користь ОСОБА_1 незаконно набуті кошти, які були частково утримані та не зараховані для погашення за договором лізінгу, в результаті перерахування АТ «СГ «ТАС» за належне страхове відшкодування в розмірі 22640,74 грн., стягнути моральну шкоду за понесені душевні страждання в розмірі 10000,00 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» про стягнення незаконно набутих коштів та моральної шкоди відмовлено у повному обсязі.

Із указаним рішенням суду не погодився позивач та його представник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги представник позивача зазначив, що судом не у повному обсязі було досліджено обставини справи та ухвалено не вмотивоване рішення.

Так апелянт посилається на те, що він не отримував копію ухвали суду про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, що позбавило його можливості звернутися з клопотанням про розгляд справи з викликом сторін. Крім того, позивач зазначив, що не отримував відзив відповідача на його позовну заяву.

Судом, на думку апелянта, залишено поза увагою, що на погашення заборгованості по договору фінансового лізингу з перерахованої йому суми в розмірі 88741,74 грн було зараховано лише 66101,00 грн., тобто 22640,74 грн були незаконно набуті відповідачем.

Крім того, апелянт посилається на те, що відповідачем не надано належних документів, що підтверджують його статус податкового агента, у зв`язку з чим ним було сплачено 22640,74 грн у вигляді податкового доходу фізичних осіб за ставкою 18% та військовий збір за ставкою 1,5 % до державного бюджету України з перерахованої позивачу суми в розмірі 88741,74 грн.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2022 року цивільну справу витребувано з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

10 листопада 2022 року дана цивільна справа надійшла до апеляційного суду.

14 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 залишено без руху.

30 листопада 2022 року від ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 надійшло клопотання на усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 грудня 2022 року поновлено ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення та відкрито провадження у даній справі та надано сторонам строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Копію ухвали про відкриття провадження сторони отримали електронною поштою 05 грудня 2022 року (а.с.97,98).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року справу призначено до розгляду.

20 грудня 2022 року від відповідача до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник ТОВ «Автокредит Плюс» просить залишити її без задоволення, а рішення суду, як законне та обгрунтоване, на його думку, залишити без змін.

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 08.02.2023 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 137).

Заслухавши головуючого суддю, вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , пояснення представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» адвоката Чабан Андрія Юрійовича, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається із частини 1 статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 грудня 2019 року ОСОБА_1 було придбано транспортний засіб УАЗ 3163, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на умовах лізингу в ТОВ «Автокредит Плюс».

Відповідно до п.14.1.1 заяви про приєднання, предметом лізингу являється транспортний засіб УАЗ 3163, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно з п.5 «Страхування предмету лізингу» Публічного договору про надання фінансового лізингу № 27/11/2013-1 від 27 листопада, 17 грудня 2019 року між АТ «СГ «ТАС» та ОСОБА_1 , як страхувальником, а також ТОВ «Автокредит Плюс», як вигодонабувачем було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу УАЗ 3163, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

26 березня 2021 року за участю транспортного засобу УАЗ 3163, реєстраційний номер НОМЕР_1 та Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 сталася дорожньо - транспортна пригода. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2021 року винним в ДТП визнано водія транспортного засобу Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 5.7 «Страхування предмету лізингу» Публічного договору надання фінансового лізингу № 27/11/2013-1 від 27 листопада 2019 року, в разі настання страхового випадку та отримання Лізингодавцем страхового відшкодування, Лізингодавець за умови належного виконання Лізингоодержувачем умов цього договору на підставі вимог Лізингоодержувача зобов`язаний спрямувати отримане страхове відшкодування на відновлення предмету лізингу, крім випадків повної конструктивної загибелі або втрати Предмету лізингу.

26 травня 2021 року між АКТ «СГ «ТАС» та ТОВ «Автокредит Плюс» була укладена додаткова угода, в якій страховик визнає транспортний засіб УАЗ 3163 реєстраційний номер НОМЕР_1 знищеним та його відновлення економічно не доцільним, а також повідомляє, що страхове відшкодування у відповідності з договором добровільного страхування складає 91202,50 грн. та на дату підписання Додаткової угоди відповідає всім умовам Договору.

Страховик гарантує, що сплатить страхове відшкодування з урахуванням наступного: 121086, грн. (вартість автомобіля на дату події) за вирахуванням 29883,50 грн. (вартість автомобіля в пошкодженому стані), 2460,76 грн. (не сплачені платежі), а врешті 88741,74 грн. на рахунок вигодонабувача шляхом перерахування коштів на р/р ТОВ «Автокредит Плюс».

Вигодонабувач заявляє, що з моменту належного виконання Страховиком цієї Додаткової угоди не матиме жодних майнових претензій до Страховика з приводу заборгованості по Договору.

19 липня 2021 року ТОВ «Автокредит Плюс» було перераховано кошти в сумі 88741,26 грн., на погашення заборгованості позивача за договором фінансового лізингу № АРDN 84911, при цьому згідно вимог Податкового кодексу України, при виплаті було утримано та перераховано до Державного бюджету України податок з доходів фізичних осіб за ставкою 18 % у сумі 15973,51 грн. та військового збору за ставкою 1,5% у сумі 1331,13 грн., тобто сума зарахована в рахунок погашення зобов`язань позивача за договором фінансового лізингу склала 71437,10 грн.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2022 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Автокредит Плюс» про стягнення незаконно набутих коштів та моральної шкоди, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та без повідомлення сторін; суд першої інстанції не повідомив позивача про винесення вказаної ухвали, що унеможливило позивача надати до суду клопотання про розгляд справи з викликом сторін, а також позивач не отримував відзив на позовну заяву, є безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається із частини 4 статті 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Суд першой інстанції, керуючись статтею 274 ЦПК України відкрив провадження у вказаній вище справі і призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін (а.с. 25 26).

В матеріалах справи є довіреність від позивача ОСОБА_1 , якою він уповноважує гр. ОСОБА_2 бути його представником та вести його справи в усіх судових органах України будь-якої інстанції з усіма правами, наданими законом позивачу (а.с. 4).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про те, що ТОВ «Автокредит Плюс» діяв неправомірно та незаконно утримав кошти в розмірі 22640,74 грн., які були частиною належного страхового відшкодування та мали бути зараховані до транзитного рахунку № 2909.3.447131.001/980, який належить ОСОБА_1 для подальшого погашення заборгованості по договору фінансового лізингу АРDN 84911, є безпідставними, виходячи з наступного.

Кошти отриманого ТОВ «Автокредит Плюс» за договором добровільного страхування наземного транспорту № FA 00078368 від 17.12.2019 року страхового відшкодування в сумі 88741,26 грн. є власністю ТОВ «Автокредит Плюс» та ніколи позивачу не належали.

Правові підстави для виникнення у позивача права на отримання коштів в розмірі 22640,74 грн. не передбачені ані Договором добровільного страхування наземного транспорту № FA 00078368 від 17.12.2019 року, ані Додатковою угодою від 26 травня 2021 року до вказаного договору страхування, ані Публічним договором про надання фінансового лізингу, ані заявою про приєднання до Публічного договору про надання фінансового лізингу АРDN 84911, ані будь-якими іншими угодами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про те, що відповідачем не було надано документів, що підтверджують його статус податкового агенту, кошти в розмірі 88741,74 грн., що були сплачені АТ «СГ «ТАС» є страховим відшкодуванням та не може бути доходом позивача, що підлягає до оподаткування, є безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається із підп. 165.1.27 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України, не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, зокрема: сума страхової виплати, страхового відшкодування або викупна сума, отримана платником податку за договором страхування від страховика-резидента або страховика-нерезидента, іншого ніж довгострокове страхування життя (у тому числі страхування довічних пенсій) та недержавне пенсійне забезпечення, та сума страхових (регламентних) виплат, страхових відшкодувань, що здійснюються Моторним (транспортним) страховим бюро України відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У вказаному випадку, виплата проведена відповідачем, який не є страховиком; виплата проведена відповідачем на користь позивача за договором фінансового лізингу, а не за договором страхування; виплата є погашенням заборгованості за договором фінансового лізингу, а не страховою виплатою.

Відповідно підп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, до складу доходу платника податку з доходу фізичних осіб включаються «інші доходи», крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.

Відповідач, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» є податковим агентом в силу імперативних норм ПКУ, який зобов`язує юридичну особу, яка нараховує або виплачує дохід фізичній особі, нараховувати та сплачувати податок з доходів фізичних осіб та військовий збір, в тому числі з заробітної плати, додаткових виплат, погашення боргів фізичної особи, надання подарунків та інших доходів.

Підпунктом 14.1.180. статті 14 Податкового кодексу України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про те, що судом першої інстанції також не було досліджено та встановлено обставину справи за якої окрім отримання податків із страхового відшкодування, відповідачем було незаконно набуто кошти в розмірі 5336,10 грн., не зважаючи на те, що позивач вказав в своїй позовній заяві про даний факт, є безпідставними, оскільки вказана сума входить до складу 71437,10 грн., тобто вона була сплачена відповідачем у погашення заборгованості позивача за договором фінансового лізингу, що підтверджується платіжним дорученням № 504 від 19.07.2021 року.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обгрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2022 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

О.В.Халаджи

Повний текст постанови складений 13 лютого 2023 року

Суддя: О.Д.Канурна