У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року

м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Харабадзе К. Ш.,

за участю секретаря - Гаврись В.В.,

Справа № 545/4508/22

Номер провадження № 2-о/545/14/23

заявник - ОСОБА_1

заінтересована особа - приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутова Тетяна Анатоліївна

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

у с т а н о в и в:

Заявниця звернулася до суду з заявою, в якій в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з 2004 року вона проживала однією сім`єю із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя. Вказаний факт підтверджується актом депутата Солоницівської селищної ради Завалій О.П. від 15.07.2022, договорами та накладними, з яких вбачається, що вона разом з ОСОБА_2 ремонтували та оновлювали будинок, у якому вони разом мешкали, медичною документацією та чеками, із яких вбачається, що під час хвороби ОСОБА_2 вона здійснювала оплату лікування. Документи підтверджують придбання, в період фактичних шлюбних відносин, автомобіль Фольксваген Гольф державний номер НОМЕР_1 . ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона здійснила його поховання, оплатила поминки, розпорядилась речами померлого. При житті ОСОБА_2 мав у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , де був зареєстрований, два автомобілі: Фольцваген Гольф, державний номер НОМЕР_1 та ВАЗ 2102, державний номер НОМЕР_2 . Щодо отримання спадщини, вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом їй було роз`яснено, що вона не має право на спадщину, оскільки не являється офіційною дружиною померлого. Крім неї, спадкоємцями покійного є діти від першого шлюбу: ОСОБА_3 , 1990 року народження, та ОСОБА_4 , 1985 року народження, та батько померлого - ОСОБА_5 , 1941 року народження. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було розірвано 20.10.2002. На підставі вищевикладеного, просить встановити факт проживання однією сім`єю між нею та ОСОБА_2 без шлюбу у період з 2004 року по 2022 рік за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявниця в судовому засіданні на задоволенні заявлених вимог наполягає в повному обсязі, пояснила, що померлий мав перший шлюб який був розірваний. Від шлюбу має двох дітей. Батько померлого та діти померлого також звернулися до нотаріуса для оформлення спадщини. Померлий заповіт не складав.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином судовою повісткою про виклик, просила розглянути справу у її відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до такого.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 2 СК України Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Погоджуючись на спільне проживання без реєстрації шлюбу, громадяни тим самим допускають певну невизначеність подальших відносин та взаємних прав і обов`язків. Подружжя ж перебуває під захистом закону лише в зареєстрованому шлюбі, причому такого захисту вони не позбавляються навіть тоді, коли дружина й чоловік з поважних причин (навчання, робота, лікування, необхідність догляду за батьками, дітьми тощо) не проживають спільно.

Поняття "проживання однією сім`єю" та "член сім`ї" не є тотожними.

Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю.

Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Заявниця вказує, що визнання факту проживання однією сім`єю між нею та ОСОБА_2 без шлюбу у період з 2004 року по 2022 рік необхідно їй для оформлення спадщини.

Отже, за наявності такої мети визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями.

Так, відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

При цьому, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З заяви ОСОБА_1 убачається, що спадкоємцями покійного є діти від першого шлюбу: ОСОБА_3 , 1990 року народження, та ОСОБА_4 , 1985 року народження, та батько померлого - ОСОБА_5 , 1941 року народження.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В ч. 4 ст. 1268 ЦК України законодавець передбачив, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_2 строк для прийняття спадщини іншими спадкоємцями на час подачі заяви до суду не сплив, спадкоємці померлого мали право подати заяви про прийняття спадщини або про неприйняття її, і при цьому, подані заяви могли бути відкликані спадкоємцями протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. В підготовчому судовому засіданні заявниця пояснила, що померлий мав перший шлюб який був розірваний. Від шлюбу має двох дітей. Батько померлого та діти померлого також звернулися до нотаріуса для оформлення спадщини. Померлий заповіт не складав. Вищезазначені особи, враховуючи, що питання встановлення факту, про який просить заявниця, може вплинути на їх спадкові права й обов`язки, мають право висловити свою думку щодо обґрунтованості вимог заявниці, погодитися або заперечувати заяву ОСОБА_1 . Заявницею ОСОБА_1 не надано доказів безспірності її вимог, доказів неоспорюваності її прав, як те передбачає такий вид непозовного цивільного судочинства, як окреме провадження.

Отже, вважати, що відсутній спір про право не можна.

Всі ці обставини дають підстави вважати , що під час розгляду справи в порядку окремого провадження має місце виникнення спору про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, а тому суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами і доповненнями) у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчому судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Верховний Суд у постанові від 12.03.2020 року у справі № 653/4595/17, провадження №61-46648св18, вказує: визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Оскільки із заяви про встановлення факту вбачається, що заявник фактично претендує на подальше оформлення спадщини, а у спадкодавця наявними є і інші спадкоємці, залишення заяви без розгляду у зв`язку з наявністю спору про право відповідає положенням закону.

Керуючись, ст. 294 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Арнаутова Т.А. про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявниці, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Полтавський районний суд Полтавської області до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ

Повний текст ухвали виготовлено 17.01.2023.