КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№ 133/2224/22
Провадження № 2/133/149/23
РІШЕННЯ

Іменем України

30.01.2023 м. Козятин

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Кучерук І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати недоствірною та такою, що порушує її право на повагу до її гідності, честі та недоторканність ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену відповідачем 10.09.2022 о 14:13 в електронному зверненні до Міністерства юстиції України, а саме: « ОСОБА_3 тільки сміється з мене, я нічого йому робити не буду, бо він мій кум»; стягнути з відповідача моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації в розмірі 10000 грн.; стягнути судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, щовона працює державним виконавцем у Калинівському районному відділі державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). У її провадженні перебуває виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина. ОСОБА_2 у даному провадженні є стягувачем, а ОСОБА_4 боржником. 14.09.2022 до Калинівського районного віддіуі державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшло звернення ОСОБА_2 , де вона вказала: « ОСОБА_3 тільки сміється з мене, я нічого йому робити не буду, бо він мій кум». Дана інформація була поширена відповідачем в електронному зверненні, яке було доведено до невизначеного кола осіб, що є працівниками Міністерства юстиції України, Департаменту державної виконавчої служби та Калинівського районного відділу державної виконавчої служби. Позивач зазначила, що дана інформація є недостовірною, оскільки не відповідає дійсності. Вважає, що поширенням недостовірної інформації щодо неї відповідачем завдано шкоди її немайновим інтересам, порушивши її гідність, честь та ділову репутацію. Розмір моральної шкоди оцінює 10000 грн.

Вказані вище обставини стали підставою для звернення до суду.

Відповідач надала до суду відзив, у якому позов не визнає. Вказує на те, що 10.09.2022 вона залишила електронне звернення, адресоване Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. У відповідь на її звернення від Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області зазначено, що державним виконавцем надано пояснення, в якому спростовується інформація, зазначена у зверненні ОСОБА_2 . Тобто отримана нею інформація та надана у формі звернення була спростована позивачем. Враховуючи наведене вище, вважає, що предмет спору відсутній, а тому позов є безпідставним.

Позивач надала до суду відповідь на відзив, в якому просить позов задовольнити. Вважає, що відповідач у своєму відзиві фактично визнає позовні вимоги, підтвердивши, що дійсно надсилала електронну заяву, у якій вказала завідомо недостовірну інформації про неї. Відповідач хоче уникнути відповідальності і зазначає, що у відповіді на її звернення вона отримала спростування такої інформації. Однак тепер вказана вище інформація має бути спростована тим же способом і в тому ж засобі масової інформації та тією ж особою, яка поширила недостовірну неправдиву інформацію. При цьому посилається на положення ст. 277 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що у електронному зверненні від 10.09.2022, адресованому Міністерству юстиції України, відповідач ОСОБА_2 зазначила: «... Виконавча служба м.Калинівка в особі ОСОБА_1 тільки сміється з мене, я нічого йому робити не буду, бо він мій кум...».

Позивач вказує на те, що дана інформація порушує її право на повагу до її гідності, честі та недоторканність ділової репутації, оскільки інформація є недостовірною.

Згідно з ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з ст. 1 ЗУ «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Статтею 5 ЗУ «Про звернення громадян» визначено вимоги до звернення.

Як вбачається з повідомлення управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) на електронне звернення відповідача, що надійшло з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, державним виконавцем Морозовою Ю.А. спростовано інформацію, зазначену у зверненні ОСОБА_2 . Крім того, державним виконавцем вживалися заходи, передбачені чинним законодавством, для виконання судового рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_4 , однак, непрацевлаштованість боржника та відсутність у нього коштів та майна, на які можливо звернути стягнення, ускладнюють виконання зазначеного виконавчого документа.

Згідно з п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Відповідно до п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди.

Відповідно до ст. 6 Конституції України Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Статтями 6, 7 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено, що систему органів примусового виконання рішень становлять: Міністерство юстиції України; органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до цього Закону державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби. Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтується на припущеннях.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, а також зважаючи на те, що інформацію, викладену в електронному зверненні ОСОБА_2 спростовано ОСОБА_1 в ході службової перевірки, а моральна шкода діями ОСОБА_2 не доведена, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись 259, 263-265, 279ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 06.02.2023.

Суддя І.М. Кучерук