РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря судового засідання Мазій І.В., позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 представник позивачки адвокат Смоляр Є.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що її довірителька перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 , який за рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05.10.2015 розірвано. Від шлюбу мають двох дітей, дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які постійно проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05.09.2016р з відповідача на користь позивачки на утримання дітей були стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26.07.2018р розмір аліментів на утримання дітей збільшено до 1200грн на кожну дитину до їх повноліття. 30 вересня 2022 дочка ОСОБА_7 досягла повноліття, у зв`язку з чим стягнення аліментів по вищевказаному рішенню суду припинено.

На даний час у позивачки суттєво погіршилось матеріальне становище, і аліментів, які стягуються з відповідача на сина не вистачає навіть на найнеобхідніше для задоволення його щоденних потреб, рівень яких значно збільшився. Дитина навчається у п`ятому класі й це потребує більших затрат, таких, як використання технічних приладів для дистанційного навчання, харчування у школі, додаткові витрати на шкільні товари, а також забезпечення належного рівня життя і розвитку дитини.

Разом з тим, відповідач жодної допомоги, крім аліментів, які теж сплачує не регулярно, для дитини ніколи не надавав, життям сина не цікавиться, участі у його житті не приймає.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 182-184, 192 СК України, просила суд взяти до уваги, що відповідач є особою працездатного віку, має хороший стан здоров,я, неофіційно займається підприємницькою діяльністю, однак відмовляється у добровільному порядку сплачувати аліменти на утримання сина в більшому розмірі ніж 1200грн, що значно менше від встановленого законодавством мінімального розміру аліментів на утримання дитини відповідного віку.

Враховуючи наведене, представник позивача ОСОБА_2 , діючи в інтересах довірительки, просила змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку всіх доходів заробітку відповідача, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому виклав, що позовні вимоги визнає частково, а саме в розмірі 1/6 заробітку чи доходу, оскільки позивачкою не доведено факт зміни її матеріального стану, збільшення витрат на дитину та покращення матеріального стану відповідача з 2018р. Крім того, судовим наказом від 22.08.2022 з відповідача стягуються аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання ОСОБА_9 , в розмірі частки усіх видів його доходу, по якому вже на даний час накопичилась заборгованість. При цьому зазначив, що не працює, його дохід є мінливим та не регулярним, дочка ОСОБА_10 страждає хронічним захворюванням та потребує домашнього догляду. Визначення аліментів в 1/6 частини доходу відповідача відповідатиме 1956грн, що становить 71% від прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 років. Викладені обставини на думку відповідача свідчать про його неспроможність сплачувати аліменти в розмірі заробітку.

Позивачка та її представник адвокат Смоляр Є.І., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 30.09.2022р., у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позові, зазначили, що відповідач має стабільний дохід, оскільки неофіційно займається підприємницькою діяльністю, що не заважає йому виконувати свої обов`язки по утриманню дітей. З момент прийняття судом попереднього рішення про зміну розміру аліментів, витрати на потреби дитини збільшились, в свою чергу відповідач додаткової допомоги матеріального плану дитині не надає, а забезпечення життєвих потреб для розвитку дитини та нормального існування на існуючу суму аліментів неможливе.

Представник відповідача адвокат Жук Ю.Б. у судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя, частково визнавши позовні вимоги в розмірі 1/6 частини доходів відповідача, та мотивував тим, що стороною позивача не доведено зміну матеріального стану відповідача, також в нього на даний час виникли нові обов`язки щодо сплати аліментів на дочку, яка є нездоровою та потребує більших затрат.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог виходячи з такого.

Судом встановлено, що позивачка є матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого зазначено ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №09.

ОСОБА_5 , батьками якої зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , отже на момент прийняття судом рішення досягла повноліття, у зв,язку з чим стягнення аліментів з відповідача на її утримання припинено.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05.10.2015 шлюб зареєстрований між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05.09.2016 стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 600грн на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26.07.2018 змінено розмір аліментів, які стягнуті на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 600грн щомісячно на 1200грн на кожну дитину, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

22 серпня 2022 судовим наказом Володимир-Волинського міського суду Волинської області з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_8 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі частки усіх видів його доходу (заробітку), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

На момент прийняття рішення судовий наказ не скасований та набрав законної сили 22.08.2022

За розрахунком заборгованості зі сплати аліментів на користь ОСОБА_8 станом на 01.11.2022 заборгованість складає 34 778,25грн.

Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікована постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку заміну із способом їх присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст.183, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Як вбачається зі встановлених обставин, з відповідача з вересня 2016 року стягнуті аліменти на двох неповнолітніх дітей по 600грн на кожного. З урахуванням, що розмір цих аліментів з часом став явно недостатнім, збільшились витрати на утримання дітей, за вимогами позивачки було змінено розмір та збільшено на 1200грн на кожну дитину. Відповідач рішення не оскаржив, погодившись із заявленими вимогами. Старша дочка ОСОБА_5 у вересні 2022 досягла повноліття, у зв`язку з чим стягнення аліментів на її утримання припинено.

За відомостями Головного управління статистики у Волинській області, розмір середньої заробітної плати, встановлений з 01 жовтня 2021, який залишається незмінним на весь період воєнного стану, складає 11890грн. Отже середньої заробітної плати - 2972грн.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 за №2037-VІІІ, з липня 2017 внесені зміни до вимог ч.2 ст.182 СК України, якими передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік», визначено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, з 01 січня 2023 року 2833грн

При цьому, треба взяти до уваги, що відповідно до норм Закону поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна оцінка споживчого кошика, що містить мінімальні набори продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, необхідних для збереження здоров`я людини і забезпечення їі життєдіяльності.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суттєво змінився з моменту прийняття судом рішення про зміну розміру аліментів, в бік його збільшення, а тому натепер не в повній мірі задовольняє мінімальні потреби дитини, оскільки відповідно зросли витрати на її утримання та навчання. В той же час, заявлена позивачкою вимога щодо частка доходу(заробітку) відповідача, відповідає вимогам діючого законодавства щодо обов`язку утримання дітей та не порушує прав останнього.

Відповідач визнав заявлені вимоги в розмірі 1/6 частки доходів, тобто не зазначав, що не отримує постійний дохід, повноцінно працездатна особа, як зазначено займається підприємницькою діяльністю, що не спростовано стороною відповідача, водночас відсутня будь яка матеріальної допомога, окрім аліментів, на утримання сина чи участь у його вихованні.

Заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_9 , свідчить тільки про невиконання відповідачем своїх обов`язків.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачкою способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Загальний розмір аліментів, стягнутих з відповідача, становить 50 % заробітної плати (1/4 + 1/4), що відповідає вимогам чинного законодавства щодо максимального розміру аліментів. Тому суд вважає, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі, встановленому рішенням суду.

З огляду на викладене слід дійти висновку про наявність підстав задоволення позову.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 192 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Змінити спосіб стягнення присуджених аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_2 , ІПНН НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26.07.2018 у справі №154/1362/18, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_4 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1200грн - на 1/4 частину з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з дня набрання законної сили рішення суду.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26.07.2018 року 154/1362/18, про зміну розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1200 грн. щомісячно до повноліття дитини - відкликати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1073(одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

На рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Волинського апеляційного суду або через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 13.02.2023.

Суддя: Тетяна ПУСТОВОЙТ