Справа № 202/2060/23
Провадження № 6/202/1076/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

08 грудня 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Слюсар Л.П., розглянувши заяву Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради та ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди, -

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2023 року Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради в особі представника Ганжи М. та відповідач ОСОБА_1 звернулися до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про затвердження мирової угоди, відповідно до якої просили затвердити мирову угоду від 24.11.2023 року, укладену сторонами у справі № 202/2060/23 та закрити провадження у справі, про що винести ухвалу.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07 грудня 2023 року, головуючим суддею у розгляді заяви про затвердження мирової угоди, визначено суддю Слюсар Л.П.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, встановлено, що заява підлягає поверненню заявнику без розгляду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2023 року позовні вимоги Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про постачання теплової енергії задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради суму заборгованості за теплопостачання в розмірі 61448,41 грн., з яких: основний борг - 47 055,31 грн.; 3 % річних 1 693,09 грн.; інфляційні збитки 12 700,01 грн. та судові витрати у розмірі 2 684,00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2023 року залишено без змін.

06 грудня 2023 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська представником КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради та відповідачем ОСОБА_1 подано заяву про затвердження мирової угоди в порядку ст. 207 ЦПК України.

Частиною 1 статті 183 ЦПК України передбачено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

Разом з тим, подана представником КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради Ганжою М. та відповідачем ОСОБА_1 заява про затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення суду вищевказаним вимогам не відповідає.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Однак, разом з тим, заява про затвердження мирової угоди подана представником позивача та відповідачем 06.12.2023 року, тобто вже після ухвалення судового рішення (20.07.2023 року) та його апеляційного оскарження (07.11.2023), на стадії його виконання, отже зазначена заява має розглядатися за правилами Розділу VІ Цивільного процесуального кодексу України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

За приписами ст. 434 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала.

Таким чином, нормами діючого цивільного процесуального законодавства визначений певний порядок звернення до суду з заявою про затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення, який не дотриманий сторонами по справі.

Отже, заявниками порушено вимогу ч.1 ст. 434 ЦПК України та не подано заяву про затвердження мирової угоди на стадії виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.07.2023 року у справі № 202/2060/23 державному або приватному виконавцеві, а подано таку заяву безпосередньо до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська поза межами виконавчого провадження.

Крім того, у заяві не зазначено про неможливість виконання вимог ст. 434 ЦПК України щодо подання мирової угоди державному або приватному виконавцю для передачі її до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, заява Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради та ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення суду у справі № 202/2060/23 підлягає поверненню без розгляду у зв`язку із недотриманням вимог ч. 1 ст. 434 ЦПК України.

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання заявником цих вимог.

Одночасно суд роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 260, 261, 353-355, 434 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради та ОСОБА_1 про затвердження мирової угоди повернути заявникам без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.П. Слюсар