У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

копія
Справа № 401/428/16-ц Провадження № 2/401/1/23

17 січня 2023 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Мельничика Ю.С.,

за участю секретаря Рудської В.А.,

сторони справи: позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача, адвокат Тимсяць Р.А.,

третя особа ОСОБА_2 ,

представники третіх осіб, адвокати Кириленко Ю.Г.,

Кучук А.О., Луньова А.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , правонаступником якого є Власівська селищна рада, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», ОСОБА_2 , Власівська селищна рада м. Світловодська Кіровоградської області, Світловодська міська рада Кіровоградської області, про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2016 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляв адвокат Філоненко О.В., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просила поділити спільне майно подружжя, визнавши за нею право власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 0,7200 га, кадастровий номер :50:024:0038, та 1/2 частини комплексу будівель, загальною площею 1170,3 кв. м., що розташовані у Садовому товаристві «Дніпро-2» по АДРЕСА_1 . Позивачем визначено ціну позову в розмірі 55 тис. грн.

Ухвалою суду від 12 лютого 2016 року позовну заяву залишено без руху, запропоновано ОСОБА_1 надати документ про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви.

На вимогу суду ОСОБА_1 надала квитанцію від 18 лютого 2016 року про справляння нею судового збору в розмірі 551 грн. 21 коп.

Ухвалою суду від 26 лютого 2016 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя.

У липні 2016 року ОСОБА_1 доповнено позов вимогою до ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» про визнання недійсним іпотечного договору від 29 червня 2010 року, проте, документ про сплату судового збору за подання до суду нової позовної вимоги відсутній.

В доданій до позовної заяви копії іпотечного договору від 29 червня 2010 року визначено вартість спірного комплексу будівель, яка складала 16 445 531 грн.

25 грудня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду зі спільною заявою про визнання та затвердження мирової угоди, за умовами якої в особисту приватну власність ОСОБА_1 переходить земельна ділянка площею 600 кв. м та 1/2 частини комплексу будівель, загальною площею 1170,3 кв. м, що розташовані в Садовому товаристві «Дніпро-2» по АДРЕСА_1 ; в особисту приватну власність ОСОБА_3 переходить земельна ділянка площею 600 кв. м та 1/2 частини комплексу будівель, загальною площею 1170,3 кв. м, які розташовані в Садовому товаристві «Дніпро-2» по АДРЕСА_1 . Крім того, сторони вказували на визнання ними того факту, що земельна ділянка є спільно набутою в шлюбі та є їхньою спільною сумісною власністю, після підписання угоди майнові претензії сторін щодо спірного майна вважаються врегульованими та подальше їх відчуження не потребує згоди подружжя. У зв`язку з укладенням мирової угоди позивач відмовляється від своїх позовних вимог, викладених у позовній заяві, а провадження у справі підлягає закриттю.

Ухвалою суду від 13 червня 2017 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Суд визнав, що спірне майно є спільно набутим у шлюбі і відповідно є спільною сумісною власністю. Розподілив майно відповідно до умов мирової угоди.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2017 року задоволено апеляційну скаргу третьої особи, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп», ухвалу суду від 13 червня 2017 року скасовано, справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Задовольняючи апеляційну скаргу та скасовуючу ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.06.2017 року про визнання мирової угоди, апеляційний суд зазначив зокрема, що суд першої інстанції не встановив, кому належить спірне майно, яке підлягає розподілу відповідно до мирової угоди та чи порушує мирова угода права та інтереси третіх осіб.

Також, суд апеляційної інстанції зазначив, що зазначені питання залишись поза увагою суду першої інстанції, який належним чином не з`ясував при розгляді справи, обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх доводів і заперечень, формально підійшов до розгляду заяви сторін про затвердження мирової угоди та дійшов передчасного висновку, що визнання судом вказаної мирової угоди, на зазначених сторонами умовах, стосується лише їх прав та обов`язків і не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі третьої особи у справі: ТОВ «Дата Майнінг Груп», щодо спірного нерухомого майна, яке передане в іпотеку.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 грудня 2017 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , за якою в особисту приватну власність ОСОБА_1 переходить земельна ділянка площею 600 кв. м та 1/2 частини комплексу будівель, загальною площею 1 170,3 кв. м, які розташовані в Садовому товаристві «Дніпро-2»; в особисту приватну власність ОСОБА_3 переходить земельна ділянка площею 600 кв. м та 1/2 частини комплексу будівель, загальною площею 1 170,3 кв. м, які розташовані в Садовому товаристві «Дніпро-2». Провадження у цій справі закрито.

У червні 2020 року ОСОБА_2 , який не брав участі у справі, подав апеляційну скаргу на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 грудня 2017 року.

У липні 2020 року ТОВ «Дата Майнінг Груп» подало заяву про приєднання до апеляційної скарги.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 07 грудня 2020 року визнано Власівську селищну раду м. Світловодська Кіровоградської області правонаступником ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та залучено Власівську селищну раду м. Світловодська Кіровоградської області як відповідача у справі.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 07 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , до якої приєдналося ТОВ «Дата Майнінг Груп», задоволено, ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 грудня 2017 року скасовано. У задоволенні заяви про визнання та затвердження мирової угоди, за умовами якої в особисту приватну власність ОСОБА_1 переходить земельна ділянка площею 600 кв. м та 1/2 частини комплексу будівель, загальною площею 1 170,3 кв. м, які розташовані в Садовому товаристві «Дніпро-2»., в особисту приватну власність ОСОБА_3 переходить земельна ділянка площею 600 кв. м та 1/2 частини комплексу будівель, загальною площею 1 170,3 кв. м, що розташовані в Садовому товаристві «Дніпро-2», відмовлено. Справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Верховного Суду від 30 червня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Кропивницького апеляційного суду від 07 грудня 2020 року залишено без змін.

Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду від 08 грудня 2021 року задоволено заяву про самовідвід.

Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду від 28 січня 2022 року задоволено заяву про самовідвід.

Ухвалою суду від 10 березня 2022 року постановлено продовжити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання.

До підготовчого судового засідання сторони не подавали заяв по суті справи та нових доказів.

Учасники справи про час і місце підготовчого судового засідання були повідомлені у встановленому порядку, в судові засідання, які призначалися на 28 квітня 2022 року, 23 червня 2022 року, 26 липня 2022 року, 06 жовтня 2022 року, 22 листопада 2022 року, 17 січня 2023 року, не прибули.

Представники третіх осіб, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Перевіривши під час підготовчого судового засідання матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Задовольняючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 , до якої приєдналося ТОВ «Дата Майнінг Груп», та скасовуючи ухвалу Світловодського міськрайонного суду від 26 грудня 2017 року щодо визнання та затвердження мирової угоди ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , у постанові від 07 грудня 2020 року Кропивницький апеляційний суд зазначив наступне: «З матеріалів справи вбачається, що майно яке було предметом мирової угоди ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , також було предметом договору іпотеки, який забезпечував виконання кредитних зобов`язань за відступленою на підставі договору факторингу № 1 від 08.12.2015 року заборгованістю за кредитним договором № 14-299/2010 від 29.06.2010 року. Суд першої інстанції зазначеним обставинам не дав правову оцінку.

Встановлені обставини дають підстави зробити висновок, що суд першої інстанції не встановив дійсні обставини по справі при визнанні мирової угоди, зокрема не перевірив чи не порушує мирова угода права третіх осіб.

З матеріалів справи вбчається, що в подальшому на підставі виконавчого листа № 401/5714/13-ц виданого 25.11.2019 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 14-299/2010 від 29.06.2010 року спірне майно було реалізовано.

Відповідно до електроних торгів від 04.05.2020 N 478324 Державне підприємство "СЕТАМ" переможцем визнано ОСОБА_2 . Сума коштів перерахована за придбаний предмет іпотеки (а. с. 209 т. 3).

Встановлені обставини дають підстави зробити висновок, що мирова угода визнана судом, порушила права третіх осіб, зокрема ОСОБА_2 .

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в позовній заяві позивач просив поділити спільне майно подружжя, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частину земельної ділянки, розташованої в садовому товаристві «Дніпро-2», площею 0,7200 га. кадастровий номер :50:024:0038, з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування учбово-спортивної бази» та шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частину комплексу будівель, загальною площею 1170,3 кв. м який знаходиться на зазначеній земельній ділянці.

Встановлені обставини дають підстави зробити висновок, що Ѕ частина земельної ділянки, яку просить поділити позивач, повинна становити 0,360 га. або 3600 кв. м, а Ѕ частина комплексу будівель, які просить поділити позивач повинна становити, - 585,15 кв. м., який знаходиться за адресою Садове товариство «Дніпро-2».

В заяві про визнання та затвердження мирової угоди зазначено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і стосується прав та обовязків сторін, щодо земельної ділянки площею 1200 кв. м. кадастровий номер :50:02460038, що за взаємною згодою зареєстрована на ім`я відповідача на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.11.2008 року.

Сторони визначили наступний порядок поділу спільної сумісної власності: земельної ділянки, що належить відповідачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 26.09.2009 року, відповідно по Ѕ частині кожній стороні, наступним чином: в особисту приватну власність ОСОБА_1 переходить земельна ділянка площею 600 кв.м. та 1/2 частина комплексу будівель, загальною площею 1170,3 кв.м., які розташовані в садовому товаристві «Дніпро-2», АДРЕСА_1 , в особисту приватну власність ОСОБА_3 переходить земельна ділянка площею 600 кв. м та 1/2 частина комплексу будівель, загальною площею 1170,3 кв. м, які розташовані в садовому товаристві «Дніпро-2», АДРЕСА_1 .

В матеріалах справи знаходиться копія рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.11.2008 року, яким визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 1200 кв. м. для ведення садівництва, а саме ділянки 5,6 по АДРЕСА_2 , на території садового товариства «Дніпро-2», що в с. Власівка Світловодського району Кіровоградської області.

На підставі зазначеного рішення 16.12.2008 року видано Державний акт на земельну ділянку.

В матеріалах справи знаходиться копія Державного акту на земельну ділянку видану ОСОБА_3 розміром 6000 кв.м., яка знаходиться по АДРЕСА_2 на території садового товариства «Дніпро-2», що в АДРЕСА_3 . Державний акт виданий на підставі договору дарування земельної ділянки від 19.12.2019 р. № 6154.

В матеріалах справи знаходиться копія Державного акту на право власності на земельну ділянку серія КР № 2039128 відповідно до якого ОСОБА_3 є власником земельної ділянки розміром 0,7200 га. Державний акт видано на підставі рішення суду №2-2089 від 13.11.2008 року, договору дарування земельної ділянки від 19.12.2019 р. № 6154. Рішення сесії Власівської селищної ради від 09.10.2009 року № 570.

Встановлені обставини свідчать, що суд першої інстанції визнаючи мирову угоду не перевірив дійсні обставини справи, зокрема, який обсяг майна, і в якій частині підлягає розподілу між сторонами.»

На виконання завдань підготовчого провадження, суд враховує, що статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Аналогічні положення містить стаття 22 КпШС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає зазначеним критеріям.

Сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Визначаючи правовий статус нерухомого майна як спільної сумісної власності подружжя, суд має враховувати, що частка в такому майні визначається відповідно до розміру фактичного внеску кожної зі сторін, у тому числі за рахунок майна, набутого одним з подружжя до шлюбу, яке є його особистою приватною власністю, у придбання (набуття) майна. Якщо в придбання (будівництво) майна вкладено, крім спільних коштів, кошти, що належали одній зі сторін, то частка в такому майні відповідно до розміру внеску є її власністю.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України в постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2641цс15, від 01 липня 2015 року у справі № 6-612цс15, від 8 листопада 2017 року у справі № 1447цс17.

Отже, вважаючи, що спірний комплекс будівель на спірній земельній ділянці не належить особисто ОСОБА_3 , позивачка, ОСОБА_1 на порушення статей 10, 60, 119 ЦПК України, (в редакції, яка діяла на час її звернення до суду), у позовній заяві не зазначила обставини, якими обгрунтовувала свої вимоги, та в підтвердження кожної обставини не зазначила докази, що підтверджують обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, а саме: про те, що джерелом набуття спірного нерухомого майна були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя, не зазначила відомості про розмір фактичного її внеску у створення спірного майна за час перебування у шлюбі до 22 листопада 2011 року, з врахуванням того, що відповідно до Іпотечного договору від 29 червня 2010 року дійсна вартість спірного майна становить 16 445 531 грн.

Як на це звернув увагу у постанові Верховний Суд без зясування вказаних питань у справі, та без зясування питання який обсяг майна, і в якій частині підлягає розподілу між сторонами, не може бути ухвалене законне і обгрунтоване рішення.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.12 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки треті особи не визнають ті обставини, якими обгрунтовує позивачка свої позовні вимоги, на виконання вимог чинного законодавства вказані обставини позивачка має довести в судовому засіданні належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Відповідно до пункту восьмої частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Аналогічні положення передбачені пунктом восьмим частини першої статті 207 ЦПК України, яка діяла на час відкриття провадження у справі.

Відповідно до вимог ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач зазначає дійсну ціну позову, яка має відповідати дійсній вартості спірного майна, також позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, а також позивач зобовязаний викласти обставини, якими обгрунтовує свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини.

Перевіривши матеріали справи суд зазначає, що позовна заява та додані до неї уточнення, не містять виклад обставин, якими позивач обгрунтовує вимоги про те, що джерелом набуття спірного нерухомого майна були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя, також відсуті відомості про розмір фактичного її внеску у створення спірного майна за час перебування у шлюбі і до 22 листопада 2011 року, з врахуванням того, що відповідно до Іпотечного договору від 29 червня 2010 року дійсна вартість спірного майна становить 16 445 531 грн.

Крім цього, позивачкою не зазначено переліку доказів, що підтверджують вказані обставини та які суд має безпосередньо дослідити в судовому засіданні для перевірки доведеності позовних вимог із зазначених питань.

Суд зазначає, що позивачка, ОСОБА_1 , має у позовній заяві (у заяві по суті справи) зазначити проте, коли, які саме та за які кошти (джерело їх набуття) було придбано спірне нерухоме майно, яке вона вважає спільним, коли, ким, та за які кошти проводилися та оплачувалися будівельні роботи. В підтвердження таких обставин позивачка має у заяві по суті справи зазначити всі відомі, наявні докази, що підтверджують вказані обставини про те: коли, які саме та за які кошти (джерело їх набуття) було придбано, зокрема, будівельні матеріали для створення, покращення спірного нерухомого майна, яке вона вважає спільним, коли, ким, та за які кошти проводилися та оплачувалися будівельні роботи по створенню спільного майна, з врахуванням того, що відповідно до Іпотечного договору від 29 червня 2010 року дійсна вартість спірного майна становить 16 445 531 грн.

Також, позивачці слід усунути виявлені судом недоліки її позовних вимог про які зазначено у постанові Кропивницького апеляційного суду від 07 грудня 2020 року, в тому числі щодо конкретного розміру як спірної земельної ділянки так і корпусу будівель, відповідно до правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно з частиною 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Згідно ч.1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру, визначається ставка судового збору, яка становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2016 року встановлений у розмірі 1378 грн.

Ухвалою суду від 12 лютого 2016 року позовну заяву залишено без руху, запропоновано ОСОБА_1 надати документ про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви.

На вимогу суду ОСОБА_1 надала квитанцію від 18 лютого 2016 року про справляння нею судового збору лише в розмірі 551 грн. 21 коп., виходячи з визначеного розміру ціни позову 55000 грн. (а.с.93, том №1).

Судом встановлено, що визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, оскільки матеріалами справи підтверджується, зокрема Іпотечним договором від 29 червня 2010 року, що дійсна вартість спірного майна становить 16 445 531 грн.

Таким чином, за подання даного позову позивач має додатково сплатити судовий збір у розмірі 6339 грн.

Суд враховує, що прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ("Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Згідно ч.12, 13 ст. 187 ЦПК України , якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Враховуючи викладене, та виходячи з вимог положень ч.11 ст.187 ЦПК України, позовну заяву слід залишити без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху.

Надати позивачці, ОСОБА_1 , строк для виправлення недоліків позову, які зазначено в мотивувальній частині даної ухвали, протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Крім того, запропонувати позивачу у вказаний термін привести заяву у відповідність до вимог ст.177 ЦПК України, а саме: надати до суду оригінал документа про сплату судового збору в розмірі 6339 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів - ГУК у Кіров.обл./тг м.Свiтлов/22030101 , Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37918230, Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.) , Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0011563, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу *;101;__________ реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області (назва суду, де розглядається справа).

Розяснити, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява, у відповідності до ч.3 ст.185, ч.13 ст.187 ЦПК України, буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом