Справа № 555/2289/22
Номер провадження 2/555/194/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" січня 2023 р.

Суддя Березнівського районного суду Рівненської області Мельничук Н.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову , -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначив , що йому і його батькам - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 належав колгоспний двір по АДРЕСА_1 , які померли і не оформили право власності на домоволодіння та не залишали заповіту.Після припинення колгоспів йому і батьку належало домоволодіння, проте після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_1 , його частка перейшла порівну до нього і братів - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 , а далі у порядку спадкування їх майно перейшло до відповідачів 2-5.Невідомо про заповіт і прийняття чи відмову від спадщини відповідачів 1-5 чи інших осіб, які можуть оформити право власності по заповіту чи закону, а так само відчужити майно до завершення розгляду цієї справи, що утруднить виконання судового рішення у цій справі.Березнівським районним судом розглядається цивільна справа №555/1234/22 за його позовом до Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області (Старостинський округ №6 с. Поліське) про визнання права власності на домоволодіння (будинок з надвірними будівлями і спорудами), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .Власник земельних ділянок порушив його право власності на земельні ділянки, як члена колгоспного двору так і право в порядку спадкування і без відома і дозволу набув право власності на їх шляхом протиправної приватизації, тому таке майно підлягає витребуванню з незаконного чужого володіння та визнання за ним права власності.Набуття права власності ОСОБА_5 відбулося без надання ділянок у користування або одержання внаслідок успадкування, відсутня заява на приватизацію і саме рішення про приватизацію таких ділянок.На даний час, він не має доступу до оспорюваного майна, яке вийшло з під відання і володіння, а забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновленню порушених чи оспорюваних прав, за захистом яких звернулася, також з інших підстав, що передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказується, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20), стверджується, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

За правилами частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в т.ч. задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову

Частиною першою ст. ст.151 ЦПК України визначено вичерпний перелік того, що повинна містити заява про забезпечення позову.

При цьому саме суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має пересвідчитися, зокрема, в існуванні реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.Згідно абз. 1 п.5 ч.1 ст.2 Закону України про " Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та /або/ грошові кошти , що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходятьсчя у нього чи в інших осіб.

А тому , задля попередження зміни правового статуцсу нерухомого майна , його збереження до вирішення справи по суті подана ОСОБА_1 заява підлягає задоволенню , так як між сторонами виник спір , де позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки.

Такий захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі та при його застосуванні буде забезпечена збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесуу під час вирішення спору , можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів учасників справи чи осіб, що не є її учасниками.

Керуючись ст. ст.151,153 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Накласти арешт на земельні ділянки, оформлені на власника- ОСОБА_5 (іден. код НОМЕР_1 ), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 :

1. під забудову і обслуговування будинку і надвірних споруд у розмірі 0, 25 га.;

2. під особисте селянське господарство у розмірі 0, 21 га.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області.

Суддя: Мельничук Н. В.