СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/11/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши заяву представника позивача Білої Катерини Петрівни про забезпечення позову у справі за позовом ТОВ «Фреш ЛТД» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул.Університетська, 2/1, секція 2 приміщеня 123А) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шулік Альона Олександрівна (м. Київ, вул. Льва Толстого, 43) про визнання договору іпотеки недійсним,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022р. представник позивача звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору іпотеки від 21.09.2022р., посвідченого приватним нотаріусом КМНО Шулік А.О. за реєстровим № 53 укладеним між ОСОБА_2 та ТОВ «Фрєш ЛТД» та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Індексний номер 64874946 від 21.09.2022р. та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 64875306 від 21.09.2022р.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.01.2023р. відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

Разом з позовною заявою представником позивача було подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборону органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження трансформаторної підстанції - 854, загальною площею 38,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, власником якої є ТОВ «Фреш ЛТД», .

В обгрунтування заяви посилався на те, що з метою ефективного захисту порушених прав позивача необхідним є вжиття заходів забезпечення позову . Заборона вчинення реєстраційних дій щодо вказаного нерухомого майна не обмежить прав ОСОБА_2 як іпотекодержателя, на користування вказаним нерухомим майном та права на повернення суми боргу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

21.09.2022р. між ОСОБА_2 та ТОВ «Фреш ЛТД» було укладено договір іпотеки.

Відповідно до п.1.3 вказаного договору іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов`язань боржника перед іпотекодержателем, викладених у основному зобов`язані, передає в іпотеку належне йому на праві приватної власноті нерухоме майно - трансформаторна підстанція- 854, загальною площею 38,8 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження на трансформаторну підстанцію 854, загальною площею 38,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 накладено вид обтяження: заборона на нерухоме майно.

Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна - перешкода у вільному розпорядженню майном.

Коли на майно накладено заборону на його відчуження, то власник конкретного об`єкта нерухомого майна не може розпорядитися ним, оскільки не має одного з елементів права власності - розпорядження цим майном, або ж не може розпорядитися ним без дозволу певних осіб, які мають чітко визначені конкретні майнові вимоги, що можуть бути реалізовані.

Згідно п.1, 2ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належить або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відповідно до ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява про забезпечення позову у вказаній справі не підлягає задоволенню, оскільки на вказане майно вже накладено обтяження, а тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151-153, 293 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача Білої Катерини Петрівни про забезпечення позову у справі за позовом ТОВ «Фреш ЛТД» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шулік Альона Олександрівна про визнання договору іпотеки недійсним.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання її суддею.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко