Справа № 2-1541/10
Провадження № 6/686/13/23
УХВАЛА

30 січня 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Чевилюк З.А.,

з участю секретаря судового засідання Перун А.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого листа, що виданий Хмельницьким міськрайонним судом №2-1541 від 12.05.2010р. таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з неможливістю його виконання. Постановою від 28.03.2012 року про відкриття виконавчого провадження було накладено арешт на майно боржника.

На підставі виконавчого листа, виданого відповідно до вказаного рішення державним виконавцем 28.03.2012 року було відкрито виконавче провадження про примусове виконання рішення суду №ВП №31904576 з накладенням арешту на майно.

30.03.2016 року виконавчий лист було повернуто стягувачеві відповідно до п.2. ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із відсутністю майна у боржника. При цьому у п.2. вказано, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 30.03.2017 року. Повторно до виконавчої служби виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_1 після закінчення виконавчого провадження №31904576, не надходив. Строки пред`явлення виконавчого листа до виконання є такими, що минули, що стало підставою звернення її до суду з даною заявою. Наявність арешту порушує права боржника щодо майна.

Заявник підтримала заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню; просила здійснити розгляд за її відсутності. Інші учасники повідомлені про час та дату судового засідання в установленому порядку, не направили уповноважених представників.

Відповідно до ст.432 ЦПК, неявка стягувача та боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 березня 2010 року у справі №2-1541/10 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_1 про визнання недійсним кредитного договору, відшкодування моральної шкоди, первісний позов задоволено, у задоволені зустрічного позову відмовлено. Вирішено стягнути заборгованість з відповідачів у солідарному порядку. Рішення зверталось до виконання.

Постановою від 28.03.2012 року про відкриття виконавчого провадження було накладено арешт на майно боржника.

На підставі виконавчого листа, виданого відповідно до вказаного рішення державним виконавцем 28.03.2012 року було відкрито виконавче провадження про примусове виконання рішення суду №ВП №31904576 з накладенням арешту на майно.

30.03.2016 року виконавчий лист було повернуто стягувачеві відповідно до п.2. ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із відсутністю майна у боржника. При цьому у п.2. вказано, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 30.03.2017 року. Повторно до виконавчої служби виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_1 після закінчення виконавчого провадження №31904576, не надходив. Відомості щодо погашення кредитної заборгованості суду не представлено. Рішення суду не виконано. Строки пред`явлення виконавчого листа до виконання є такими, що минули, що в той же час не позбавляє стягувача потенційно можливості поновити строк пред`явлення до виконання та реалізувати своє право на стягнення заборгованості у примусовому порядку.

За змістомст. 18 ЦПК Українисудові рішення, що набрали законної сили, підлягають виконанню на всій території України.

Згідност. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.2ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, має право звернутись із заявою про поновлення строку до суду.(ст.12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед, у встановлені обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення(матеріально-правові обставини), наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність встановлення питань виконання судового рішення(процесуально-правові обставини). При цьому, словосполучення «якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з припиненням» та не надає розширеного тлумачення підстав, за наявності яких суд може визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

До матеріально-правових обставин відноситься добровільне виконання боржником чи іншою особою рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; обов`язок боржника припинився з інших причин( передання відступного, зарахування прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 ЦК України).

Отже, закон не передбачає можливості визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом, є належним виконавчим документом і обов`язок боржника не припинився.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги матеріали виконавчого провадження, обов`язковість виконання судового рішення, фактичне його не виконання, потенційну можливість стягувача поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд приходить до висновку, що подана заява є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.431, 432 ЦПК,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволені заяви про визнання виконавчого листа №2-1541 від 12.05.2010 року, таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 1 лютого 2023 року.

Суддя З.А.Чевилюк