Номер провадження: 22-ц/813/479/23
Справа № 523/5337/18
Головуючий у першій інстанції Дяченко В.Г.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Цюри Т.В.,

суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.,

За участю секретаря судового засідання: Мілєвої М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 13 червня 2018 року про поворот виконання рішення по цивільній справі за заявою представника приватного акціонерного товариства "Страхова компанія " Дім Страхування» Терзі О.С. про поворот виконання рішення,-

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2018 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія ДІМ Страхування» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про поворот виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 червня 2016 року. В обґрунтування своїх вимог заявником зазначено, що рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДІМ Страхування» задоволено та з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» стягнуто на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 12908,35 грн, пеню у розмірі 10337,30 грн, індекс інфляції в сумі 8756,50 грн, 3% річних -718,27 грн, судовий збір у розмірі 327,20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 400,00 грн.

Після набрання вказаним рішенням суду законної сили виданий виконавчий лист. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 09.08.2017 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед», третя особа: ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, пені, індексу інфляції та 3 % річних - відмовлено.

У зв`язку з вищенаведеними доводами, представник приватного акціонерного товариства "Страхова компанія" ДІМ Страхування" Терзі О.С. в порядку ст. 444 ЦПК України, просив в порядку повороту виконання рішення суду зобов`язати ОСОБА_1 повернути Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія" ДІМ Страхування" 36845 (тридцять шість тисяч вісімсот сорок п`ять) грн. 70 (сімдесят) коп., стягнутих на його користь на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13.06.2016 року (а.с.1-3).

13 червня 2018 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси заяву представника приватного акціонерного товариства "Страхова компанія" ДІМ Страхування" Терзі О.С. про поворот виконання рішення задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 , який мешкає АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , повернути Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія" ДІМ Страхування", яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Короленка, 21, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємців і організацій України 21870998, в порядку повороту виконання рішення суду 36845 (тридцять шість тисяч вісімсот сорок п`ять) грн. 70 (сімдесят) коп., стягнутих на його користь на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13.06.2016 року (а.с.36-38).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 13 червня 2018 року та прийняти ухвалу суду апеляційної інстанції, якою направити заяву про поворот виконання судового рішення на новий розгляд до Суворовського районного суду м. Одеси іншим складом (а.с.61-65).

21 жовтня 2020 року Одеським апеляційним судом отримано відзив на апеляційну скаргу від представника заявника ОСОБА_4 . У поданому відзиві заявник вказує, що судом першої інстанції повно досліджено матеріали та обставини справи, правильно встановлено факт скасування правової підстави для виплати страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 . Також заявником вказано, що є незрозумілим які саме докази хотів подати апелянт у випадку проведення судового засідання в його присутності. З огляду на вказане, просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Судове засідання призначено на 26 січня 2023 року об 15 год 00 хв.

Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справі від сторін до суду не надходило.

25 грудня 2022 року Одеським апеляційним судом отримано клопотання представника Приватного акціонерного товариства «Саламандра» - Терзі Олександра Сергійовича, в якому представник просить суд здійснювати розгляд справи без участі заявника та вказує, що заперечує проти доводів апеляційної скарги. Апелянт ОСОБА_1 , також надав заяву про розгляд його апеляційної скарги у його відсутності.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, ненадання жодних доказів щодо існування підстав для відкладення розгляду справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутності сторін.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Задовольняючи заяву про поворот виконання рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 09.08.2017 року по справі № 523/8643/15-ц рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед», третя особа: ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, пені, індексу інфляції та 3 % річних відмовлено. Суд першої інстанції керувався тим, що із заявника за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13 червня 2016 року вже було стягнуто грошові кошти, а так як вказане судове рішення було скасовано судом вищої інстанції, то є правові підстави для повороту виконання судового рішення та повернення вже сплачених коштів.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи вважає вірними вказані висновки суду першої інстанції та звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що 13.06.2016 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДІМ Страхування» задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» () на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 12908,35 грн., пеню у розмірі 10337,30 грн., індекс інфляції в сумі 8756,50 грн., 3% річних -718,27 грн., судовий збір у розмірі 327,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 400,00 грн.

Після набрання вказаним рішенням суду законної сили виданий виконавчий лист.

На підставі заяви ОСОБА_1 головним державним виконавцем Бабушкінського відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження ВП № 52041807 від 18.08.2016 року про стягнення заборгованості в сумі 33 447,62 грн.

22 вересня 2016 року в рамках ВП № 52041807 винесена Постанова про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 3 404,08 грн.

01 листопада 2016 року з боку боржника - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДІМ Страхування» на користь ОСОБА_1 проведено оплату заборгованості в розмірі 33 447,62 грн.

Слід наголосити, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 09 серпня 2017 року по справі № 523/8643/15-ц апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДІМ Страхування» задоволено частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед», третя особа: ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, пені, індексу інфляції та 3 % річних - відмовлено.

Після чого, на підставі сплати заборгованості в повному обсязі виконавче провадження ВП № 52041807 від 18.08.2016 року було завершено, що підтверджується витягом з Автоматизованої системи виконавчого провадження.

В свою чергу, звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт вказує на те, що його не було належним чином повідомлено про розгляд заяви про поворот виконання рішення суду. Крім того, апелянт повідомляє, що в матеріалах справи №523/8643/15-ц містяться телефонограма, складена секретарем судового засідання в якій вказано, що ОСОБА_2 було повідомлено про судове засідання, призначене на 13 червня 2018 року на 16 год 00 хв. Апелянт наголошує, що йому не повідомлялось про вказане судове засідання та сам апелянт вважає, що цей документ було підроблено і тому звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Миколаїв щодо службового підроблення.

Колегія суддів, дослідивши обставини справи, вважає вказані доводи апеляційної скарги такими, що гуртуються на припущеннях та не підтверджуються матеріалами справи з огляду на наступне.

Згідно ч. 9 ст. 444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 6 ст. 444 ЦПК України, до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Конституційний Суд України в п. 3.2 рішення від 02.11.2011 року (справа № 1-25/2011) зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення суду та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Враховуючи наведене, положення статті 444 ЦПК України, що передбачає поворот виконання рішення, необхідно розглядати як повернення (виконання) особою, на користь якої відбулось виконання у подальшому скасованого (зміненого) рішення, всього, що було на її користь виконано, тій особі, якою було здійснено таке виконання.

Апеляційний суд наголошує на тому, що рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 червня 2016 року, на виконання якого було стягнуто з заявника грошові кошти, на момент звернення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДІМ Страхування» із заявою про поворот рішення суду вже було скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед», третя особа: ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, пені, індексу інфляції та 3 % річних - відмовлено.

Матеріалами справи також встановлено, що відповідно до відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження ВП №52041807 від 18.08.2016 року було завершено у зв`язку з його виконанням (а.с.10).

З урахуванням вищевикладенного, апеляційний суд погоджується із висновком районного суду, що заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ДІМ Страхування» про поворот виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси, є обґрунтованою та підтвердженою наданими заявником доказами, а тому її слід задовольнити.

Колегія суддів звертає увагу на те, що фактично єдиним доводом апеляційної скарги є наголошення апелянтом на те, що йому не було повідомлено про розгляд поданої заяви про поворот виконання судового рішення.

Відповідно до ч.10 ст.444 ЦПК України заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Слід зауважити, що в матеріалах справи наявна телефонограма від 12.06.2018 р. складена секретарем судового засідання Правдою Н.А. щодо передачі ОСОБА_2 відомостей про дату, час та місце судового засідання.

В свою чергу, звернення апелянта до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Миколаєві з приводу підроблення документу ( телефонограми), не є належним доказом того факту, що ОСОБА_2 не було належним чином повідомлено про судове засідання по справі, будь-яких інших доказів неналежного сповіщення апелянтом не надано.

Крім того, жодних доводів щодо незаконності оскаржуваної ухвали по суті , апелянт не зазначив.Крім того, апелянт, будучи належно сповіщеним про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, жодного разу до суду не з`явився, надавши заяву про розгляд його апеляційної скарги у його відсутності.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заяви про поворот виконання рішення суду, та оскаржувана ухвала є такою, що відповідає нормам чинного законодавства.

За таких обставин судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали суду, відтак ухвала суду першої інстанції має бути залишеною без змін.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України новий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 13 червня 2018 року про поворот виконання рішення по цивільній справі за заявою представника приватного акціонерного товариства "Страхова компанія " Дім Страхування» Терзі О.С. про поворот виконання рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 06.02.2023 року.

Головуючий суддя Цюра Т.В.

Судді: Сегеда С.М.

Гірняк Л.А.