Справа № 137/1237/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" січня 2023 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Желіховського В.М. секретаря судового засідання Голоти О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Якушинецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

За життя, ОСОБА_2 подарувала її цілий житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії архівного витягу з рішення Микулинецької сільської ради від 30 грудня 1997 року, було вирішено передати гр. ОСОБА_2 в приватну власність земельну ділянку площею 0,56 га землі, в с. Микулинці для ведення особистого господарства (так у документі).

Відповідно до довідки №604 від 28.11.2022 року, яка видана Якушинецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 рішенням 12 сесії 22 скликання Микулинецької сільської ради від 30.12.1997 року було передано у приватну власність земельні ділянки площею 0,5600 га, з них 0,2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Вищевказаній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер :03:001:0370.

Позивач звернувся до відповідача для оформлення спадщини, йому було відмовлено і він вимушений звернутися до суду для захисту своїх прав.

Тому змушений звернутися до суду з вказаним позовом і просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Данилюк П.П. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Судові витрати просять залишити за ОСОБА_1 .

Представник відповідача Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надали суду листа про розгляд справи без участі представника.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Так, відповідно до Договору дарування (а.с.6-7) ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 цілий жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.8) ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії архівного витягу з рішення Микулинецької сільської ради від 30 грудня 1997 року (а.с.9) вирішено передати гр. ОСОБА_2 в приватну власність земельну ділянку площею 0,56 га землі, в с. Микулинці для ведення особистого господарства (так у документі).

Відповідно до довідки №604 від 28.11.2022 року Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.10) ОСОБА_2 рішенням 12 сесії 22 скликання Микулинецької сільської ради від 30.12.1997 року було передано у приватну власність земельні ділянки площею 0,5600 га, з них 0,2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.11) підтверджується внесення відомостей у Державний земельний кадастр про земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0370.

Відповідно до Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок Відділу №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (а.с.13) нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0370 становить 42542 грн. Статтею 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав і інтересів може бути в тому числі визнання права. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1статті 1218 ЦК України). Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.054.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужим майном (сервітут). Згідно ч.1 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Аналіз змісту норм статті 120 Земельного кодексу України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщенні. Зазначені норми закріпляють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, за загальними правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа яка набула право власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 квітня 2016 року в справі №6-253цс16. При застосуванні положень ст.120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 04 лютого 2019 року в справі № 463/1696/15-ц. Тобто, до набувача права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розташованих на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні в силу закону, незалежно від волі попереднього користувача земельної ділянки та органу, уповноваженого розпоряджатися землею (у випадку належності земельної ділянки до земель державної або комунальної власності) переходить право користування земельною ділянкою, на якій розміщенні відповідні об`єкти нерухомості, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення права власності на земельну ділянку позивач не може оформити спадщину, тому з метою захисту майнових прав позивача, позов необхідно задовольнити та визнати за ним право власності на земельну ділянку.

На підставі ст.ст. 328, 1218, 1222, 1225, 1264, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 48, 76,81, 206, 259, 263-268 ЦПК України, Постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0370, площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.