Справа № 203/3395/22
Провадження № 2-зз/203/5/2023
УХВАЛА

23.01.2023 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Медведєвій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 203/3174/22 за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред`явлення позову, -

встановив:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог: орган опіки та піклування Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, орган опіки та піклування виконавчий комітет Гетненської сільської ради Фастівського району Київської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю та стягнення аліментів.

30 серпня 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення її майбутнього позову до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог: орган опіки та піклування Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, орган опіки та піклування виконавчий комітет Гетненської сільської ради Фастівського району Київської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю та стягнення аліментів.

13 січня 2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 в якій останній просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2022 року у справі за № 203/3174/22 за заявою ОСОБА_2 про вжиття заходів по забезпеченню позову.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що судом порушено права малолітньої дитини і не враховано його думку , що є обов`язковою нормою. Також оскільки заявницею не зазначено ціну позову та не зазначено пропозиції щодо зустрічного забезпечення, то суд встановивши, що заяву подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України повинен повернути її заявнику. У зв`язку з цим ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2022 року, посилаючись на незаконність, необґрунтованість ухвали та на порушення норм матеріального та процесуального права.

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Згідно з приписами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, дійшов наступних висновків.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2022 року, яка залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року, вжито заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 передати малолітнього сина ОСОБА_3 за місцем його знаходження за адресою: АДРЕСА_1 , матері ОСОБА_2 для особистого спілкування, без обмеження місць перебування, без присутності батька, по вихідних днях кожну другу та четверту суботу і неділю з 10-00 год. суботи до 19-00 год. неділі, а також шляхом зобов`язання надати необмежене спілкування матері із сином особисто, у вільний час дитини, засобами телефонного, електронного та іншого способу зв`язку (Viber, Skype тощо) .

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , від якого вони мають малолітню дитину сина ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу в 2014 році дитина залишилась проживати разом із матір`ю та постійно мешкала разом із нею у м. Дніпрі. 14 червня 2022 року за домовленістю із ОСОБА_2 . ОСОБА_1 взяв сина на відпочинок на 2-3 тижні та після чого до дому не повернув.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд виходив із того, що предметом майбутнього позову є вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю, та що відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей з матір`ю.

Згідно ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч.ч.7-10 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Судом встановлено, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони інтересів заявника та малолітньої дитини, збереження відносин та емоційного контакту матері з дитиною, та щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Також, суд враховує те, що у вказаній цивільній справі рішення суду не ухвалено, а тому відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Разом з тим, обґрунтовуючи своє клопотання про скасування застосованих заходів забезпечення позову, заявник не навів достатніх доводів та доказів того, що заходи вжитті ухвалою про забезпечення позову порушують права відповідача на даний час та підлягають скасуванню. Доводи, викладені у заяві про скасування заходів забезпечення позову стосуються обґрунтованості заперечень проти позовних вимог, оцінка яким буде надана при розгляді справи по суті.

Отже, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.158, 223, 260-261, 263, 353 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 203/3174/22 за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред`явлення позову - відмовити.

Ухвала набуває законної сили в порядку, визначеному ст.261 ЦПК України. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 24.01.2023 р.

Суддя С.В. Єдаменко