Справа № 175/4501/20
Провадження № 2-ві/175/2/23
УХВАЛА

"13" лютого 2023 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря - Бартківа В.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача - ОСОБА_1 про відвід судді Бойко О.М. у цивільній справі № 175/4501/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа-Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бойко О.М. знаходиться цивільна справа № 175/4501/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа-Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.01.2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

17.01.2022 року підготовче засідання було закрите та призначено цивільну справу до судового розгляду.

08.02.2023 року представник відповідача - ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді Бойко О.М. В обґрунтування поданої заяви зазначила, що суд, не перевіривши чи дійсно відповідач зареєстрований за адресою, яка вказана у матеріалах справи, надсилав судові повістки про виклик відповідача за адресою, з якої ОСОБА_3 знято з реєстрації. Про існування даної справи відповідач дізнався після закриття підготовчого засідання. Задля реалізації прав відповідача, передбачених ЦПК України, відповідачем було подано клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження, проте суддею Бойко О.М. відмовлено у задоволенні вищезазначеного клопотання. Також відповідач мав намір подати зустрічну позовну заву, проте суддею Бойко О.М. безпідставно відмовлено в його прийнятті. Крім того, суддя Бойко О.М. як слідчий суддя розглянув по суті скаргу адвоката Кияненко Д.О. на бездіяльність слідчого, а саме невнесення відомостей до ЄРДР відносно ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2023 року, заява про відвід судді у цивільній справі № 175/4501/20 була передана на розгляд судді Журавель Т.С.

Відповідно ч.2 до ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з ч.3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

У відповідності до ч.7 ст. 40 ЦПК України, вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про відвід судді Бойко О.М., суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви з наступних підстав.

Згідно з ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Суд звертає увагу на те, що заява про відвід судді Бойко О.М. не містить підстав, зазначених у ст. 36 ЦПК України. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді по даній справі не є підставою для відводу судді. Процесуальні рішення суду можуть бути оскаржені відповідачем в апеляційному порядку.

Що стосується доводів, що суддя Бойко О.М. був слідчим суддею при розгляді скарги адвоката Кияненко Д.О. на бездіяльність слідчого, а саме невнесення відомостей до ЄРДР відносно ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 , суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п.2 рішення РСУ № 46 від 07.09.2017 року «Про роз`яснення деяких питань щодо конфлікту інтересів в діяльності суддів», наявність судового рішення, яке ухвалене судом (суддею, слідчим суддею) в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних чи інших питань у тій самій справі, не породжує у діяльності судді (суддів) конфлікту інтересів у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Суд вважає, що у поданій заяві про відвід судді Бойко О.М. не наведено жодних фактів, які б свідчили про те, що суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що обставини з якими заявник пов`язує наявність підстав для відводу головуючого судді Бойко О.М. є необґрунтованими, а тому заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 36, 37, 39, 40, 260, 261 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача - ОСОБА_1 про відвід судді Бойко О.М. у цивільній справі № 175/4501/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа-Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. С. Журавель