Справа №601/2706/23
Провадження № 2/601/666/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Шульгач Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Бонюкевич І.В.,

позивача-відповідача ОСОБА_1

представника позивача-відповідача адвоката Булави О.П.,

відповідача - позивача ОСОБА_2

представника відповідача-позивача адвоката Медвідь І.М.,

представника третьої особи Кременецької Наумовича В.В.

міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кременець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кременецька міська рада про визначення місця проживання дітей та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кременецька міська рада про визначення місця проживання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кременецька міська рада про визначення місця проживання дітей.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 25 січня 2018 розірвано. У даному шлюбі у сторін народилось четверо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 березня 2022 року визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_5 разом з матір`ю ОСОБА_1 . У позовних вимогах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що стосується визначення місця проживання двох старших синів відмовлено. Неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 добровільно бажають проживати з матір`ю, оскільки за місцем проживання у с.Жолоби вони перебувають під психологічним тиском свого батька та баби, які обмежують їх у спілкуванні з матір`ю. Кременецькою міською радою надано висновок, яким визначено місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 разом з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, з цим вона не погоджується. За таких підстав, позивач просить визначити місце проживання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: АДРЕСА_2 .

20.10.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

10.11.2023 до суду надійшов відзив ОСОБА_2 , в якому відповідач позов не визнав та просив у позові відмовити. З часу залишення свого постійного місця проживання, а саме будинку в с.Жолоби, ОСОБА_1 змінила вже не одне місце проживання і станом на сьогоднішній день у неї відсутнє власне житло, що негативно впливатиме на інтереси дітей, так як часта зміна місця проживання призводить до відсутності сталих соціальних зв`язків, розвитку дітей у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. Відповідач вважає, що доводи позивача за первісним позовом не доведені належними та достатніми доказами

10.11.2023 відповідач ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кременецька міська рада про визначення місця проживання дітей з батьком.

Зустрічна позовна заява обгрунтована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 24.01.2018 розірвано. Вже тривалий час між ними існує спір про визначення місця проживання чотирьох дітей. Фактично даний спір виник у 2021 році, коли він звернувся в суд про визначення місця проживання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із батьком, оскільки старші сини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і так проживали з ним. Однак, відповідно до рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 березня 2022 року визначено місце проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом з матір`ю, а в задоволенні вимог щодо проживання старших синів з матір`ю відмовлено, таким чином не було вирішено місце проживання синів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . В серпні цього року він і позивач-відповідач звернулись у службу у справах дітей з метою отримання висновку про визначення місця проживання двох старших синів. В результаті розгляду їхніх звернень органом опіки і піклування Кременецької міської ради було вирішено визначити місце проживання їхніх старших синів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 з батьком. Вважає, що дане рішення органу опіки та піклування Кременецької міської ради є обґрунтованим та таким, що відповідає якнайкращим інтересам їхніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . За вказаних обставин, ОСОБА_2 просить визначити місце проживання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

15.11.2023 прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кременецька міська рада про визначення місця проживання дітей з батьком з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кременецька міська рада про визначення місця проживання дітей з матір`ю. Вимоги за зустрічним позовом об`єднані в одне провадження з первісним позовом.

15.11.2023 ухвалою суду витребувано з Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні належним чином завірену копію історії хвороби малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04.12.2023у даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу для розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач - відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Булава О.П. первісний позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та просили позов задовольнити повністю. Зустрічний позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні. ОСОБА_1 вважає, що визначення місця проживання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з нею відповідатиме найкращим інтересам дітей.

У судовому засіданні відповідач - позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Медвідь І.М. первісний позов не визнали з підстав, викладених у відзиві, та просили відмовити в його задоволенні. Зустрічний позов підтримали з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві, та просили його задоволити повністю. ОСОБА_2 пояснив, що сини проживали і проживають з ним за адресою АДРЕСА_1 . Тут вони мають все необхідне, власну кімнату, друзів,а тому слід визначити їхнє проживання з ним.

Представник третьої особи Кременецької міської ради Наумович В.В. у судовому засіданні пояснив, що у ОСОБА_2 створені всі умови для проживання, діти хочуть проживати з батьком, тому було прийнято рішення про визначення місця проживання дітей з ОСОБА_2 . За таких обставин, вважає, що у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 слід відмовити, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визначення місця проживання синів разом із ним слід задоволити.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи:

01 червня 2007 року між сторонами зареєстровано шлюб, який рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 25 січня 2018 року було розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивача-відповідача змінено на « ОСОБА_11 ».

Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (12 років) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (15 років) є сторони у справі, що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 12.11.2020 та серії НОМЕР_2 .11.2020.

Відповідно до рішення Кременецького районного суду Тернопільської області № 601/1302/21від 17.03.2022 у позові ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей - відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визначено місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з матір`ю ОСОБА_1 . В решті позову відмовлено.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 15 червня 2022 року рішення Кременецького районного суду Тернопільської області № 601/1302/21від 17.03.2022 залишено без змін.

З довідок, виданих Управлінням соціального захисту населення та охорони здоров`я України м.Кременець № 01-03/915, № 01-03/913, № 01-03/914, №01-03/912 від 01.05.2023 вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні соціального захисту населення та охорони здоров`я України м.Кременець і отримує допомогу на дітей, як малозабезпечена сім`я, а саме з листопада 2022 року по квітень 2023 року отримала 42431,58 грн.; отримує допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях та з листопада 2022 року по квітень 2023 року отримала 25200 гривень; отримала допомогу на 1 дитину одиноким матерям з листопада 2022 року по квітень 2023 року в розмірі 2776,66 гривень та отримує одноразову допомогу при народженні 1 дитини за період з листопада 2022 року по квітень 2023 року отримала 5160 гривень.

Згідно довідки Управління соціального захисту населення та охорони здоров`я України м.Кременець №01-03/2240 від 30.10.2023, ОСОБА_2 знаходиться на обліку в УСЗНОЗ м.Кременець та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям. З квітня 2023 року по вересень 2023 року отримав допомоги в розмірі 28267,29 грн.

Відповідно до акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 №55/02-12 від 09.05.2023 службою проведено обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 . За цією адресою проживає ОСОБА_1 з трьома малолітніми дітьми без реєстрації. Умови проживання дітей задовільні. В помешканні помірно чисто, тепло, наявні меблі та килимові покриття, продуктами харчування забезпеченні.

Згідно акту обстеження умов проживання № 86/01-12від 24.07.2023 органом опіки та піклування проведено обстеження умов проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 . Діти забезпечені всім необхідним, зокрема мають окрему кімнату з необхідними меблями та технікою, забезпечені одягом та взуттям, продуктами харчування. Умови проживання задовільні.За даною адресою зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом Кременецької міської ради №232/02-27 від 01.05.2023, скарг на ОСОБА_1 в Кременецьку міську раду не надходило. До адміністративної відповідальності не притягувалася.

Згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом Кременецької міської ради№48/08-33/2-2 від 28.11.2023, за час проживання на території с.Жолоби Кременецького району Тернопільської області на ОСОБА_2 скарг та зауважень не надходило. Характеризується з позитивної сторони, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Кременецької міської ради №563 від 16.02.2022 року ОСОБА_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_3 встановлено порядок побачень з її малолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також ОСОБА_2 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 встановлено порядок побачень з його меншими малолітніми дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременецької міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременецької міської ради № 1291 від 09.08.2023, вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 разом із батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 здійснювала купівлю канцтоварів, продуктів харчування, мобільного телефону, що підтверджується товарними чеками та накладними.

Згідно епікризу №1270, №2278 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , перебував на стаціонарному лікуванні у 8-му психіатричному відділенні КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР з 12.02.2015-25.03.2015 та з 15.02.2023-07.03.2023, діагноз: розлад психологічного розвитку. ЗНМ ІІ рівня.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_2 і бабусею дітей. Старші діти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 постійно проживають з її сином та з нею. Психологічного тиску на дітей не чинять, у спілкуванні матері з дітьми не перешкоджають. Батько дітей забезпечує всім необхідним, слідкує за їхнім здоров`ям. В дітей налагоджене життя. Діти після розлучення сина з колишньою невісткою залишились проживати з сином. ОСОБА_1 3 роки після цього не навідувалась до них.

У судовому засіданні було з`ясовано думку дітей з приводу спірних правовідносин. Зокрема, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , висловили свою думку, що бажають проживати разом із своїм батьком за місцем теперішнього свого проживання, до мами переїжджати не хочуть.

З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до правовідносин, які виникли між сторонами слід застосувати наступні норми матеріального права.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з вимогами ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Частина 4 ст. 29 ЦК України визначає, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно з ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.07.2021 у справі № 404/3499/17.

Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Так, ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991 (далі за текстом - Конвенція), визначено, що у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з положеннями ст. 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, затвердженої резолюцією Генеральної асамблеї організації об`єднаних націй від 20.11.1959, Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

Європейський суд з прав людини у справі «М.С. проти України» у рішенні від 11.07.2017 (заява № 2091/13) вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Аналіз наведених норм права та практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що при розгляді справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Крім того, суд наголошує, що дитина є суб`єктом права і незважаючи на вікову категорію, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

Система правосуддя прислухається до дітей, серйозно ставиться до їх думок і гарантує, що інтереси дітей захищені. Належна увага повинна приділятися поглядам та думці дитини згідно з її віком і зрілістю.

Закріплення вказаними вище міжнародними документами та актами внутрішнього законодавства України право дитини бути почутою передбачає, що думка дитини повинна враховуватися при вирішенні питань, які її безпосередньо стосуються. Разом із тим, згода дитини на проживання з одним із батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не відповідає та не захищає права та інтереси дитини, передбачені Конвенцією.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є колишнім подружжям. У шлюбі в них народилося четверо дітей. Після розірвання шлюбу між сторонами склалися неприязні стосунки. Згідно рішення суду від 17 березня 2022 року, яке залишено в силі постановою Тернопільського апеляційного суду від 15 червня 2022 року визначено місце проживання двох менших, малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з матір`ю ОСОБА_1 . У позові ОСОБА_2 відмовлено. Впродовж всього життя неповнолітні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Після розлучення батьків залишились проживати з ОСОБА_2 та перебували на його утриманні. Під час проживання дітей з батьком, останній самостійно виховував їх, доглядав за ними та приділяв їм весь свій вільний час.

При цьому відомостей про те, що існували чи існують будь-які протиріччя або перешкоди у спілкуванні дітей з матір`ю у період проживання з батьком судом не встановлено та матеріали справи не містять.

Долучений ОСОБА_1 до матеріалів справи відеозапис суд до уваги не приймає, оскільки з нього неможливо встановити, якої події стосується даний запис та неможливо встановити дату відеозапису.

В судовому засіданні було заслухано думку дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно їхнього проживання з одним із батьків. Вони зазначили, що хочуть проживати з татом.

Так, з висновку органів опіки та піклування виконавчого комітету Кременецької міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременецької міської ради № 1291 від 09.08.2023, вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 разом із батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, під час проведення обстеження умов проживання працівниками органів опіки та піклування встановлено, що за місцем проживання матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 створені задовільні умови для проживання дітей.

Також обстежено умови проживання дітей за адресою АДРЕСА_1 . Діти забезпечені всім необхідним, зокрема мають окрему кімнату з необхідними меблями та технікою, забезпечені одягом та взуттям, продуктами харчування.

Відтак вказані обставини дають підстави дійти висновку, що обоє з батьків забезпечили за місцем свого проживання для дітей належні умови для проживання, навчання та розвитку.

При цьому суд зазначає, що висновки органів опіки та піклування не є визначальними та обов`язковими при прийнятті судом рішення про визначення місця проживання дитини, однак є вагомими та приймаються судом до уваги. Також суд враховує думку органу опіки та піклування, який дійшов висновку про доцільність визначення місця проживання дітей з батьком.

Крім того, незважаючи на те, що на час розгляду справи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вже виповнилося 15 років і він має право самостійно вирішувати питання щодо місця свого проживання (що він вже і визначив), проте враховуючи стан здоров`я дитини, вкрай напружені стосунки між батьками неповнолітнього , періодичного висловлювання з боку матері заперечень проти проживання сина з батьком, суд, керуючись ст. 5 ЦПК України та з метою забезпечення якнайкращих інтересів неповнолітньої дитини, вважає за необхідне вирішити вказаний спір у судовому порядку.

Відтак, суд вважає, що за умови рівних можливостей сторін матеріально забезпечувати дітей та створити їм належні умови для проживання, саме ОСОБА_2 може у більшій мірі виховати дітей в атмосфері любові та моральної забезпеченості, що необхідно для повного і гармонійного розвитку дітей та відповідає найкращим інтересам дітей і засадам принципу 6 Декларації прав дитини.

При цьому визначення місця проживання дітей сторін з ОСОБА_2 не позбавляє ОСОБА_1 можливості спілкуватися з дітьми та приймати участь у їх вихованні.

З урахуванням зазначеного, виходячи з інтересів дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан,зокрема, прихильність до батька, стан здоров`я,враховуючи висновок органу опіки та піклування, який є достатньо обґрунтованим та не суперечить інтересам дітей, а також дотримуючись балансу між інтересами дітей, правами батьків на виховання дітей і обов`язком батьків діяти в їх інтересах, суд приходить до висновку про доцільність подальшого проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 разом зі своїм батьком ОСОБА_2 .

За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що зустрічний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а у задоволенні первісного позову слід відмовити.

Керуючись ст. 2, 13, 76-82, 89, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кременецька міська рада про визначення місця проживання дітей - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кременецька міська рада про визначення місця проживання дітей - задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач-відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 ;

Відповідач-позивач: ОСОБА_2 РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Третя особа: Кременецька міська рада, , місцезнаходження: м.Кременець вул. Шевченка,67 Тернопільської області.

Повне рішення суду складено 11січня 2024 року.

Головуючий: