Справа № 180/1473/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі

головуючого - судді Янжули О.С.

при секретарі Павлович Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу № 180/1473/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області у 2008 році.

У шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яких відповідач сплачував аліменти за рішенням суду.

На даний час син ОСОБА_3 є повнолітньою особою, продовжує навчання та є студентом 3-го курсу денної форми навчання відокремленого структурного підрозділу Марганецький фаховий коледж національного технічного університету «Дніпропетровська політехніка».

Дитина проживає із нею та знаходиться на повному її утриманні

Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У зв`язку з навчанням, повнолітній син потребує матеріальної допомоги свого батька.

У зв`язку з даними обставинами вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утирання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення ним 23х річного віку, за умови, що він буде продовжувати навчання.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 02 грудня 2022 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

21 грудня 2022 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає частково. Просить стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 16,5% або не більше 1/3 частини заробітку (доходу ) щомісячно на двох дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнення аліментів розпочинати - не пізніше грудня місяця 2022 року, закінчити - 30.06.2024 року, посилаючись на наступне. Так, вони з позивачкою дійсно перебували у шлюбі з 08.11.2003 року, 18.04.2008 року їх шлюб було розірвано. У шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 01.02.2018 року рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області з нього були стягнуті аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 грудня 2017 року і до повноліття дітей. Рішення суду знаходиться на примусовому виконані у Марганецькому ВДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області. На даний час виконавче провадження триває, даних про закінчення виконавчого провадження, в частині стягнення аліментів на сина ОСОБА_3 позивач не надала. Вважає, що державна виконавча служба, як мінімум здійснила стягнення аліментів в повному обсязі за листопад 2022 року, що точно унеможливлює початок стягнення аліментів, які судом можуть бути призначені в межах розгляду даної справи, з листопада 2022 року. Зазначив, що позивач просить стягнути з нього аліменти на одну дитину в розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, однак при цьому не враховує наявність виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів на іншого сина та положення Сімейного Кодексу України про стягнення 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно на двох дітей. Звертає увагу суду на те, що він є інвалідом 3 групи загального захворювання по зору і має необхідність двічі на рік проходити стаціонарне лікування. Крім того, позов не містить даних щодо надання позивачем матеріальної допомоги повнолітньому сину на час його навчання. Оскільки в довідці про навчання, термін закінчення сином навчального закладу вказано - 30.06.2024 року, то за таких підстав стягнення аліментів слід призначити до 30.06.2024 року.

23.12.2022 року позивач ОСОБА_1 надала відповідь на відзив, в якій просила її позовні вимоги задовільнити у повному обсязі. Також заначила, що державний виконавець, у якого на виконанні перебуває виконавче провадження, після досягнення сином повноліття одним із дітей, вправі визначити частку доходу для продовження стягнення аліментів на одну дитину, яка не досягла повноліття. Вимоги відповідача, який просить суд в одному рішенні визначити аліменти, як на повнолітню дитину, так і на неповнолітню дитину, вважає неправомірними. Зазначає, що вона також є інвалідом 3 групи, постійно перебуває під наглядом лікаря і витрачає значні кошти на своє лікування.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК).

Як установлено у судовому засіданні, що також вбачається з матеріалів справи, сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зарезервованому шлюбі, який розірвано 18 квітня 2008 року.

Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого 08 грудня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської, актовий запис №391 підтверджується, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . є: батьком - ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_1 .

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Починаючи стягнення з 13 грудня 2017 року і до повноліття дітей.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 виповнилося 18 років, що слідує з копії свідоцтва про його народження, тобто він досяг повноліття.

З ІНФОРМАЦІЯ_4 по теперішній час повнолітній син сторін - ОСОБА_3 , навчається у відокремленому структурному підрозділі Марганецький фаховий коледж національного технічного університету «Дніпровська політехніка», форма навчання денна, безоплатна. Очікуваний термін закінчення навчання - 30 червня 2024 року, що підтверджується довідкою даного навчального закладу від 10 листопада 2022 року №196.

Через навчання він не має змоги працювати, інших доходів не отримує.

Повнолітня дитина проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні. Мати дитини за станом здоров`я хворіє, їй встановлена третя група інвалідності за загальним захворюванням по зору, вона працює, отримує заробітну плату і в силу своїх можливостей надає сину матеріальну допомогу, однак вона не в змозі самостійно забезпечити всі його потреби.

Дані обставини підтверджуються довідкою про дохід ОСОБА_1 , виданою АТ «Марганецький гірниччо-збагачувальний1 комбінат» від 11.11.2022 року, довідкою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданою ЦНАП Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 11.11.2022 року №17-06/731.

Відповідач матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, у зв`язку з його навчанням, добровільно не надає, хоча має можливість таку надавати, оскільки є працездатною особою.

ОСОБА_4 продовжує навчання, у зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги свого батька.

За таких підстав позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

У відповідність ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У відповідність ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 ЦПК України.

Згідно ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Обов`язок утримання своїх повнолітніх дітей на період їх навчання відповідно до норм ст.199 СК України несуть обоє із батьків.

Отже, судом встановлено, що повнолітній син сторін ОСОБА_3 знаходиться на утриманні та матеріальному забезпечені своєї матері ОСОБА_1 , продовжує навчання, через навчання не взмозі працювати та отримувати доходи, та потребує допомоги батька у зв`язку з навчанням.

Відповідач має змогу сплачувати аліменти на повнолітнього сина у зв`язку з його навчанням, так як є працездатною особою, в той же час суд враховує, що з відповідача за рішенням суду стягуються аліменти на неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у шлюбі з ОСОБА_1 , що підтверджується копією рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2018 року та копією постанови державного виконавця Маргагнецького міського ВДВС Головного управління юстиції у Дніпропетровській області «про відкриття виконавчого провадження» від 20.03.2018 року з виконання виконавчого листа №2/180/179/18 про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , долученими відповідачем до відзиву на дану позовну заяву.

За таких підстав, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу сину, який продовжує навчання, однак у меншому розмірі, ніж просить позивач.

Наявність у відповідача 3 групи інвалідності за загальним захворюванням по зору не звільняє його від обов`язку матеріально утримувати свого повнолітнього сина на період його навчання.

Враховуючи вищевикладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також виходячи з критеріїв розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище позивача, дитини, яка продовжує навчання, матеріальне становище платника аліментів, той факт, що за рішенням суду з нього стягуються аліменти на неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у шлюбі з ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи, обов`язок матеріально утримувати дитину який є, як у матері, так і у батька, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини на час її навчання, в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи стягнення з дня наступного після досягнення повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_3 і до закінчення ОСОБА_5 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку.

Відповідно до ст. 201, ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову

Крім того, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Суд зазначає, що частиною 2 ст.199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивача, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову про стягнення аліментів до суду, та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 182, 199-200, 201 СК України, ст.ст.4,10,12,13,28,76,81,141, 247, 259,263-265,268,274-277,279,352,354-355,430 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , (паспорт НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адрессою: АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , (паспорт НОМЕР_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на час його навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 23-х річного віку, починаючи стягнення з 22 листопада 2022 року.

Допустити рішення суду негайному виконанню в межах місячної суми стягнення аліментів.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( паспорт НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адрессою: АДРЕСА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: О. С. Янжула