ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1409/23 Справа № 191/4287/21 Суддя у 1-й інстанції - Твердохліб А.В. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Халаджи О.В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

секретар Кругман А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в у. Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» на заочне рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості (суддя першої інстанції Твердохліб А.В.),

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості, в якому просив:

Розірвати Договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОАГРОАЛЬЯНС» () від 13.05.2013 року та стягнути заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 19708 грн. 69 коп., зобов`язати відповідача негайно передати позивачу земельну ділянку загальною площею 6,7900 га кадастровий номер :02:005:0124, що розташована на території Старовишневецької селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, в стані, придатному для цільового використання.

Також просив стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 8816 грн. 00 коп., що складається з витрат на правову допомогу та судовий збір.

Заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості задоволено частково.

Розірвано договір №б/н від 13.05.2013 року оренди земельної ділянки, загальною площею 6,7900 га, розташованої на території Дніпропетровської області, Синельниківського району, Старовишневецької сільської ради з кадастровим номером :02:005:0124, укладений між ОСОБА_2 , спадкоємцем якого є ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» з кінцевим строком його дії до 31.12.2024 року.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОАГРОАЛЬЯНС» негайно передати ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 6,7900 га, розташовану на території Дніпропетровської області, Синельниківського району, Старовишневецької сільської ради з кадастровим номером :02:005:0124, в стані, придатному для цільового використання.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОАГРОАЛЬЯНС», код, на користь ОСОБА_1 , грошові кошти в сумі 19708 грн. 69 коп., з яких: 17990 грн. 00 коп. сума основного боргу заборгованість зі сплати орендної плати за користування належної ОСОБА_1 земельною ділянкою площею 6,7900 га, розташовану на території Дніпропетровської області, Синельниківського району, Старовишневецької сільської ради з кадастровим номером :02:005:0124; 175,96 грн. 3% річних; 214,08 пені; 1358,65 грн. інфляційні збитки.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОАГРОАЛЬЯНС», код на користь ОСОБА_1 , витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн. та судовий збір у розмірі 1816 грн.

У серпні 2022 року відповідачем була подана заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» про перегляд заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2022 року залишено без задоволення.

На вказане заочне рішення суду Диретором ТОВ «Дніпроагроальянс» ОСОБА_3 була подана апеляційну скаргу, вважає, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції не з`ясовано обставини, що мають значення для вирішення справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що Додатковою угодою від 17.07.2017 року до договору оренди від 13.05.2013 року земельної ділянки кадастровий номер :02:005:0124 позивач та відповідач змінили п. 4.1. шляхом його викладення у наступній редакції: «4.1. Розмір орендної плати за орендовану ділянку складає 22347,83 грн. У розмір орендної плати входить податок на землю та військовий збір в розмірі згідно чинного законодавства», а тому висновок суду першої інстанції з посиланням на «абз 2 п .4.1.» про наявність у п.4.1. умови щодо строку сплати орендної плати « не пізніше 20 числа місяця останнього календарного року» є таким, що не відповідає умовам договору оренди. Відповідачем не порушено право позивача в частині строків сплати орендної плати за 2021 рік.

Директор ТОВ «Дніпроагроальянс» Астіон Є.М. просив заочне рішення Синельніківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що єдиним аргументом для скасування оскаржуваного рішення від 14.06.2022 в апеляційній скарзі відповідачем наведено відсутність (виключення) абз. 2 п. 4.1. розділу 4 договору оренди землі щодо строку виплати орендної плати. Однак, при зверненні до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області у квітні 2021 (справа №191/1015/21) до позовної заяви додавалися аналогічні документи (договір та додаткова угода), жодних заперечень щодо начебто відсутності строку виплати орендної плати від відповідача не надходило, апеляційна скарга та/або заява про перегляд заочного рішення до суду не подавалася, а при пред`явленні виконавчого листа ТОВ «ДНІПРОАГРОАЛЬЯНС» було виплачено орендну плату у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку щодо невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, не суперечать вимогам цивільного процесуального закону, а рішення прийняте з чітким дотриманням вимог ЦПК України на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового засідання та оціненими судом відповідно до статті 89 цього Кодексу.

ОСОБА_1 просив заочне рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2022 року залишити без змін.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступного.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 6,7900 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дніпропетровської області, Синельниківського району, Старовишневецької селищної ради, кадастровий номер : :02:005:0124, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за реєстровим №291, серія НОМ №301511, виданого 24.04.2020 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області.

13.05.2013 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» укладено договір оренди земельної ділянки площею 6,79 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дніпропетровської області, Синельниківського району, Старовишневецької селищної ради, кадастровий номер: :02:005:0124.

17.07.2017 року було підписано додаткову угоду до Договору б/н від 13.05.2013, відповідно до умов якої термін оренди земельної ділянки було продовжено до 31.12.2024 року та розмір орендної плати за користування орендованою земельною ділянкою було збільшено до 22 347,83 грн. (за мінусом ПДФО та військового збору).

Згідно з абз. 2 п. 4.1. Розділу 4 вищезазначеного договору «Сплачується орендна плата один раз на рік не пізніше 20 числа місяця останнього календарного року, за який вноситься орендна плата за місцезнаходженням Орендодавця».

Згідно п. 12.3 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема за рішенням суду, на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до копії рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.08.2021 року у справі №191/1015/21 вбачається, що позивач вже звертався до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором оренди, його позовні вимоги було задоволено повністю та вирішено стягнути з ТОВ «ДНІПРОАГРОАЛЬЯНС» заборгованість по виплаті орендної плати у повному обсязі з урахуванням пені, 3% річних та інфляційних витрат за користування земельною ділянкою у 2020 році.

Так, вбачається систематичне невиконання відповідачем договірних зобов`язань, а саме несвоєчасна сплата орендної плати у 2020-2021 роках.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що має місце систематична невиплата орендної плати позивачеві за 2020-2021 роках роки,що є підставою для розірвання договору оренди земельних ділянок.

Висновок суду узгоджується з положеннями ст. 24Закону України «Про оренду землі», ст. 141ЗК України, ст. 526 ЦК України.

Так, згідно зі статтями13,15,21Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Отже, оскільки законодавець визначає однією з істотних умов договору оренди землі орендну плату, то основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в отриманні орендної плати за таким договором. Порушення цього інтересу має наслідком завдання шкоди, через що сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 24Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною 1 ст. 32Закону України «Про оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст. 651ЦК України. Стаття 611ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Таку правову позицію містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі № 912/1385/17.

Згідно із статтею 651ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, якщо договором оренди передбачена сплата орендної плати щорічно, то систематичною може бути визнана несплата протягом 2 і більше років.

Систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору,оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17.

Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі ст. 526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом першої інстанції встановлено систематичну несплату орендної плати відповідачем в період 2020-2021 роках, чим було позбавлено позивача того, на що він розраховував при укладенні договору,що є істотним порушенням його прав та спричинило шкоду у вигляді реальних збитків.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 посилається на те, що ТОВ «Дніпроагроальянс» не було сплачено на його користь орендної плати за договорами оренди землі від 13.05.2013 року та 17.07.2017 року за 2020-2021 роки, що встановлено рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2021 року.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до п.4.1 Договору оренди землі від 13.05.2013 року орендна плата вноситься у грошовій формі в розмірі 6000 грн. та сплачується один раз на рік не пізніше 20 числа місяця останнього календарного року за місцем знаходження орендодавця. При цьому виплата орендної плати оформлюється письмово.

Аналогічні положення містить Договір оренди земельної ділянки від 13.05.2013 року, тільки її розмір з урахуванням додаткової угоди від 17.07.2017 року складає 22347,83 грн.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що ТОВ «Дніпроагроальянс» неодноразово порушувалися строки виплат орендної плати за договором оренди землі від 13.05.2013 року. Крім того, відповідач допустив невиплату орендної плати за 2020-2021 роки, а сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди. Тобто позивач як власник земельної ділянки не отримав вчасно того, на що він розраховував при наявності діючої угоди. Неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі своєчасної сплати орендної плати, є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке, з огляду на положення статті 526 ЦК України, дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість у подальшому.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, а орендодавець не отримав того, на що він розраховував при укладанні договору. Разом з тим, сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскаржуючи судове рішення, відповідач не спростував наявність систематичної несплати орендної плати.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

У ст. 81ЦПК України закріплено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із положеннями ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Оскаржуючи заочне рішення суду першої інстанції, відповідач не спростував належними та допустимим доказами факт відсутності заборгованості зі сплати орендної плати позивачу за користування земельними ділянками у 2020-2021 роки, що свідчить про систематичне порушення умов договору оренди, а як наслідок наявності підстав для розірвання таких договорів оренди .

Доводи апеляційної скарги стовно того, що в додатковій угоді від 17.07.2017 року не зазначено строк оплати оренди за земельну ділянку, а тому Товариством не порушено умови договору є безпідставними, оскільки договір не повинен суперечить Закону України « Про оренду землі», зокрема статті 15 в якій зазначено, що істотними умовами договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на необхідність переоцінки цих доказів і обставин в тому контексті, який на думку апелянта свідчить про наявність правових підстав для відмови у задоволені позову. Проте такі аргументи належним чином перевірені судом першої інстанції та спростовані під час розгляду справи з урахуванням установлених конкретних обставин.

Отже, колегія суддів апеляційного суду, погоджуючись з висновками суду першої інстанції вважає, що суд першої інстанції, з урахуванням встановлених фактичних обставин, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди землі та передачі її позивачу із виплатою заборгованості за орендну плату.

Апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Керуючись статтями 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» залишити без задоволення.

Заочне рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О. В. Халаджи

О.Д.Канурна

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 01 лютого 2023 року.

Головуючий-суддя О. В. Халаджи