Справа №:755/9539/22
Провадження №: 4-с/755/7/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Сич В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за скаргою стягувача Моторного (транспортного) страхового бюро України за участю Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Євгенія Вікторовича, боржника ОСОБА_1 , боржника ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу,

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду зі скаргою за участю Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Євгенія Вікторовича про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. Свої вимоги мотивував тим, що 16 вересня 2022 року заявником було отримано постанову головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Євгенія Вікторовича від 08 серпня 2022 року про повернення виконавчого документу стягувачу, винесену в межах виконавчого провадження № 62118199. Дана постанова мотивована тим, що при виході по місцю проживання боржника, майно на яке може бути звернуто стягнення відсутнє, і заходи щодо його розшуку виявилися безрезультатними: згідно відповіді Державної фіскальної служби України відкритих рахунків в установах банків немає та джерела отримання доходу відсутні, згідно відповіді з Територіального сервісного центру МВС України транспортні засоби не зареєстровані. Заявник вважає, що державним виконавцем не було вжито всіх необхідних заходів щодо примусового виконання рішення суду, визначених Законом України «Про виконавче провадження». У зв`язку з чим просить визнати бездіяльність головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Євгенія Вікторовича при примусовому виконанні виконавчого листа № 755/9402/19 неправомірними; зобов`язати головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Євгенія Вікторовича здійснити заходи примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/9402/19; скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 08 серпня 2022 року прийняту в межах виконавчого провадження № 62118199.

30 вересня 2022 року ухвалою суду прийнято до свого провадження скаргу стягувача Моторного (транспортного) страхового бюро України за участю Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Євгенія Вікторовича про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Крім того, 30 вересня 2022 року ухвалою суду витребувано у Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином завірені матеріали виконавчого провадження № 62118199.

01 грудня 2022 року розгляд справи закінчено постановленням ухвали по суті вимог.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження" неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, якім повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

22 січня 2020 року Дніпровським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 755/9402/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 27459,79 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн., а всього 29380 (двадцять дев`ять тисяч триста вісімдесят) грн. 79 коп. (а.с. 42).

26 травня 2020 року старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Урбаном Дмитром Дмитровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62118199 з примусового виконання виконавчого листа № 755/9402/19, виданого Дніпровським районним судом міста Києва 22 січня 2020 (а.с. 43 зв. - 44).

08 серпня 2022 року головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Євгенієм Вікторовичем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки при виході по місцю проживання боржника, майно на яке може бути звернуто стягнення відсутнє, і заходи щодо його розшуку виявилися безрезультатними: згідно відповіді Державної фіскальної служби України відкритих рахунків в установах банків немає та джерела отримання доходу відсутні, згідно відповіді з Територіального сервісного центру МВС України транспортні засоби не зареєстровані (а.с.49)

Заявник просить визнати бездіяльність головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Євгенія Вікторовича при примусовому виконанні виконавчого листа № 755/9402/19 неправомірними; зобов`язати головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Євгенія Вікторовича невідкладно здійснити заходи примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/9402/19; скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 08 серпня 2022 року прийняту в межах виконавчого провадження № 62118199.

В обґрунтування скарги зазначив що державним виконавцем не було вжито всіх необхідних заходів щодо примусового виконання рішення суду, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Представник заінтересованої особи Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), головний державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Євгеній Вікторович, боржник ОСОБА_1 та боржник ОСОБА_2 не скористалися процесуальним правом подачі заперечень на скаргу.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий суд, яке передбачає як прийняття судом остаточного рішення, так і його виконання, яке забезпечується державою.

ЄСПЛ вказує, що право на суд, захищене статтею 6 Конвекції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення ЄСПЛ від 28 липня 1999 року у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»).

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення ЄСПЛ від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України»).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України „Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України „Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені обов`язки і права державного виконавця, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 5 с. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За змістом положень ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Разом з тим, відсутність у боржника зареєстрованого на праві власності майна не свідчить про вжиття державним виконавцем всіх передбачених вищевказаним Законом заходів для виконання судового рішення.

Так, відповідно до п.13, п. 19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної або іншої особи, в якій перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Однак витребувані судом належним чином завірені матеріали виконавчого провадження ВП № 62118199 та матеріали справи не містять відомостей, чи вчинялись державним виконавцем вище зазначені заходи.

Отже, з урахуванням викладеного скарга Моторного (транспортного) страхового бюро України за участю Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Євгенія Вікторовича, боржника ОСОБА_1 , боржника ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу підлягає задоволенню повністю: визнати бездіяльність головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Євгенія Вікторовича при примусовому виконанні виконавчого листа № 755/9402/19 неправомірною. Зобов`язати головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Євгенія Вікторовича невідкладно здійснити заходи примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/9402/19. Постанову головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Євгенія Вікторовича про повернення виконавчого документу стягувачу від 08 серпня 2022 року прийняту в межах виконавчого провадження № 62118199 скасувати.

Керуючись Законом України "Про виконавче провадження", п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст.ст. 447, 450, 451, 260, 353 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України за участю Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Євгенія Вікторовича, боржника ОСОБА_1 , боржника ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу задовольнити повністю.

Визнати бездіяльність головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Євгенія Вікторовича при примусовому виконанні виконавчого листа № 755/9402/19 неправомірною.

Зобов`язати головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Євгенія Вікторовича невідкладно здійснити заходи примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/9402/19.

Постанову головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Євгенія Вікторовича про повернення виконавчого документу стягувачу від 08 серпня 2022 року прийняту в межах виконавчого провадження № 62118199 скасувати.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 13 лютого 2023 року.

Суддя Н.Є.Арапіна