Справа № 209/2561/20
Провадження № 4-с/209/5/23
У Х В А Л А

26 січня 2023 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

за участю секретаря Полухіної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання приватного виконавця Сидорчук Лесі Вікторівни, -

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2023 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання приватного виконавця Сидорчук Лесі Вікторівни. Просить суд закрити виконавче провадження № 67323115 від 01.11.2021 року, видане приватним виконавцем Сидорчук Лесею Вікторівною. Скарга мотивована тим, що Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 17 грудня 2020 року виданий виконавчий лист по справі № 209/2561/20. 01 листопада 2021 року приватним виконавцем Сидорчук Л.В. було накладено арешт на всі банківські рахунки ОСОБА_1 . Вважає, що даний арешт накладено безпідставно, оскільки ним сплачений борг в повному обсязі із врахуванням всіх відсотків та штрафних санкцій, на підтвердження чого надав відповідну довідку про заборгованість від 14.01.2023 року. Незважаючи на відсутність заборгованості у скаржника виконавче провадження не було відкликане відносно нього, він не може отримати іншу грошову позику, вищезазначене виконавче провадження може вплинути на його кредитну історію. Дії приватного виконавця Сидорчук Л.В., які полягають у несвоєчасному внесення інформації про стан виконавчого провадження порушують права та обов`язки скаржника.

Приватний виконавець Леся Сидорчук в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просить провести розгляд скарги за її відсутності.

Суд вивчивши матеріали цивільної справи та доводи сторін, приходить до наступного.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України одночасно визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч.5 ст.55 Конституції України). І це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.2 ст.22, ст.64 Конституції України).

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що скарга на дії державного виконавця вважатиметься прийнятною, якщо буде встановлено, що державний виконавець при здійсненні виконавчих дій своїми діями чи бездіяльністю порушив права сторони виконавчого провадження.

Згідно ч.1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частина 3 ст.12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів.

Відповідно до ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення ; Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема згідно довідки про заборгованість від 14.01.2023 року у ОСОБА_1 відсутня заборгованість перед АТ «Універсал Банк» /а.с.108/. Проте, враховуючи, що відносно нього було відкрито виконавче провадження, розпочата процедура примусового стягнення коштів, постановою про відкриття виконавчого провадження передбачено стягнення виконавчого збору з боржника, тобто виконавче провадження не може бути закінченим, поки боржником не буде сплачено весь розмір заборгованості,включаючи і виконавчий збір, на підтвердження погашення якого скаржником не надано відповідних доказів.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми закону та обставини справи, суд вважає, що виконавче провадження не підлягає закінченню, оскільки боржником не погашені всі витрати, які передбачені у виконавчому провадженні № 67323115 від 01.11.2021 року.

Таким чином відсутні підстави для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 83, 84, 258-261, 447-451 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання приватного виконавця Сидорчук Лесі Вікторівни - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: Є.Д. Багбая