КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року місто Київ.

Справа 759/1918/22

Апеляційне провадження № 22-ц/824/1557/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Желепи О.В.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року (ухвалене в складі судді Горбенко Н.О., інформація щодо дати складання повного судового рішення відсутня),

у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», третя особа - Житлово-експлуатаційна дільниця ЖЕД-5 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири

ВСТАНОВИВ

31.01.2022 року позивач звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», третя особа - Житлово-експлуатаційна дільниця ЖЕД-5 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, в якому просить стягнути з відповідача майнову шкоду, спричинену залиттям квартири в розмірі 71 539 грн. 80 коп. та стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 992,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 29.06.2021 року належна їй на праві приватної власності квартира була залита водою через аварію, яка трапилася з вини відповідача внаслідок проблеми в зливо-прийомній системі будинку, що підтверджується Актом від 06.07.2021 року, складеним комісією ЖЕД-5.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 25 жовтня 2022 року, згідно поштової відмітки, направила на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Судові витрати у розмірі 1 488 грн 60 к., понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на відповідача.

Апеляційну скаргу аргументовано тим, що оскаржуване рішення ухалено з порушенням норм процесуального і матеріального права, є незаконним та необґрунтованим.

Посилаючись на Акт загального (весняного) огляду жилого будинку (будинків), розташованого(них) за адресою (адресами) АДРЕСА_1 , складеного ЖЕД-5 (чинного на той час), зазначає, що вказаний будинок не містить капітальних пошкоджень, має задовільний стан та готовий до експлуатації в наступний період. Тобто жодних ремонтних робіт не потрібно було проводити. Зазначає, що вказана обставина ще раз доводить те, що залиття квартири позивача сталось у зв`язку із несвоєчасними усуненням проблем в зливо-приймальній системі будинку, що в свою чергу повністю позбавило можливості Позивача уникнути залиття вказаної квартири та уникнути завданих збитків.

Зазначає, що Відповідач не оспорював і не ставив під сумнів той факт що будинок АДРЕСА_1 станом на дату залиття перебував на балансі Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва».

Посилається на правову позицію викладену у Постанові Верховного суду по справі №487/2120/16, та на те, що відповідач доказів, які б спростовували наявність його вини у залитті квартири, не надав , а тому у суду були відсутні підстави для відмови в задоволенні позову.

Вказує, що позивач сумлінно та своєчасно сплачує комунальні послуги. Відповідно до рахунку-повідомлення про сплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 , кошти за утримання будинку та прибудинкової території (УБПТ), як станом на дату залиття, так і на сьогодні, сплачуються на рахунок КП «Керуюча компанія Святошинського району», код СДРПОУ: 39607507 та зазначає, що ця обставина повністю нівелює твердження Святошинського районного суду м. Києва при прийнятті рішення щодо визначення Відповідача особою, яка не зобов`язання відшкодовувати завдані збитки.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

29 листопада 2022 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», якою відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

У відзиві відповідач зазначає, що житловий будинок АДРЕСА_3 не перебуває на балансі Підприємства. Посилаючись на наказ від 26 грудня 2019 року №75 «Про внесення змін до наказу від 29 грудня 2018 року №106 про організацію бухгалтерського обліку та облікової політики в комунальному підприємстві «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва», зазначає, що усі житлові будівлі разом з спільним майном багатоквартирних будинків, з 31.12.2019 відображаються на позабалансовому рахунку підприємства.

Зазначає, що розмір пошкоджень у квартирі апелянта не зафіксований належним чином, а в матеріалах справи не міститься належні та допустимі докази пошкодження майна апелянта, характеру та розміру таких пошкоджень.

Вказує, що в свою чергу звіт про оцінку розміру матеріальних збитків доданий позивачем не може вважатися належним доказом, оскільки оцінювач не повідомлений про відповідальність за надання недостовірної інформації, ним в порушення методики здійснення оцінки застосовано показники зносу не до вартості пошкодженого майна позивача( вартості ремонту що існував до залиття) а лише до матеріалів. Також зазначає, що викладені у висновку експерта вартість матеріалів не мають ринкового підтвердження.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Желепи О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Проте, рішення суду не відповідає вказаним нормам, що згідно статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції вважав встановленими такі обставини.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 від 12.05.2009 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семенюк Л.О., позивач є власницею вказаної квартири.

Згідно з Актом від 06.07.2021 року, складеним комісією ЖЕД-5 відбулося залиття вищезазначеної квартири, власницею якої є позивач.Згідно акту, сліди залиття виникли під час сильних дощових опадів, що свідчить про те, що зливна система будинку не справлялась з великою кількістю дощової води. Після вказаної події проведено профілактичний огляд та встановлено відсутність механічних пошкоджень

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів перебування на балансі відповідача будинку АДРЕСА_1 , що в свою чергу унеможливлює визначення саме відповідачаобслуговуючою організацією даного будинку.

З таким висновком колегія суддів не може погодитись з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, яка завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

З огляду на положення ст. 1166 ЦК України на особу, яка завдала шкоди покладається обов`язок доводити відсутність їй вини.

Тобто, саме відповідач мав довести, що не він є надавачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, та не він відповідальний за зливну систему будинку, та наслідки її неефективної роботи, чи не справності.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилається на наказ від 26 грудня 2019 року №75 «Про внесення змін до наказу від 29 грудня 2018 року №106 про організацію бухгалтерського обліку та облікової політики в комунальному підприємстві «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва», зазначає, що усі житлові будівлі разом з спільним майном багатоквартирних будинків, з 31.12.2019 відображаються на позабалансовому рахунку підприємства. Однак, одне посилання на наказ не є достатнім доводом відсутності вини щодо завданої шкоди діями або бездіяльністю відповідача.

Відповідно до рішення Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» з 1 березня 2015 року створено комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», яке є балансоутримувачем житлового фонду будинків комунальної власності Святошинського району.

Житлові будинки, які знаходяться територіально у Святошинському районі міста Києва, віднесені до сфери управління відповідача та передаються на його балансове утримання.

За таких обставин, саме на Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» покладено обов`язок здійснювати господарське відання житлового фонду Святошинського району м. Києва, та обслуговування закріплених за ним житлових будинків, в тому числі і житлового будинку на АДРЕСА_1 .

Посилання на те, що з 2019 року будинки відображаються на позабалансовому рахунку, не знімає з обслуговуючої організації обов`язку утримувати будинок в придатному для проживання стані.

Відповідач не надав суду жодних доказів, що за утримання будинку, в якому проживає відповідач має відповідати інша юридична особа чи її власники.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

За змістом ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Проаналізувавши подані позивачем рахунки-повідомлення про сплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 станом на 01.02.2021, 01.03.2021 р., 01.04.2021 р., 01.07.2021 р. (а.с. 124-127), суд приходить до висновку, що кошти за утримання будинку та прибудинкової території (УБПТ), станом на дату залиття, сплачувалися на рахунок відповідача.

Окрім цього згідно витягу з наказу від 21.09.2021 році (а.с. 79-80) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_5 закріплений на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києві».

За таких обставин, з огляду на доведеність отримування відповідачем плати за утримання будинку, в якому була залита квартира, суд вважає доведеною обставину, що саме відповідач є відповідальною особою за утримання будинку в придатному для проживання стані. При цьому суд констатує, що відповідачем не доведено, що не він несе відповідальність за належну роботу зливної системи в будинку.

Посилання на те, що відповідач не відповідає за капітальний ремонт будинку, є недоречним, з огляду на те, що матеріали справи не містять доказів, що саме у зв`язку з не проведенням капітального ремонту не спрацювала зливна система в день залиття.

Суд вважає доведеним той факт, що залиття квартири позивачів сталося саме з вини КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києві», оскільки будинок по АДРЕСА_6 перебуває на його обслуговуванні, і саме ця юридична особа отримує плату за утримання цього будинку. Саме працівники відповідача повинні вчасно вживати заходів для перевірки справності зливної системи та її очистки від засмічень.

Обов`язок щодо утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньо-будинкових мереж, у тому числі зливо-прийомних систем, вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій слід відносити до обов`язків управителя багатоквартирного будинку чи виконавця послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги. Такий обов`язок покладається саме на Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва».

Жодних дій, які спрямовані на профілактичні огляди Керуюча компанія завчасно до виникнення протікань не здійснювала, про що свідчить відсутність будь-яких доказів на підтвердження зазначеної обставини в матеріалах справи.

Також відповідач не надав суду жодних доказів, що залиття сталося внаслідок обставин непереборної сили (довідки про надмірну кількість опадів та висновку, що з такою кількістю опадів неможливо було уникнути залиття, навіть при перебуванні зливних систем в належному технічному стані).

Згідно п. 1, 3 ч. 1 ст. 7 Закону Україи «Про житлово-комунальні послуги», споживач, зокрема, має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів , а також право на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна).

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про жилотлово-комунальні послуги», обов`язок забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів покладено на виконавця комунальної послуги.

Згідно Правил, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачам дійсно була завдана майнова шкода внаслідок бездіяльності та не належного виконання обов`язків відповідачем, щодо утримання будинку.

Суд першої інстанції не повно встановив обставини, які мали правове значення для її вирішення, внаслідок чого ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення.

Вирішуючи питання щодо розміру завданих позивачу збитків, суд виходить з такого.

Так, згідно п.3 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди ( ст. 386 ЦК України).

На підтвердження розміру завданої шкоди, позивачем надано звіт про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків завданих внаслідок залиття квартири № 28112 від 29 липня 2021 року.

Доводи відповідача про те, що звіт № 28112 від 29 липня 2021 року про вартість матеріального збитку не є належним та допустимим доказом, оскільки всупереч ч.5 ст.106 ЦПК України оцінювач не попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і в ньому не вказано, що він підготовлений для подання до суду, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані.

По-перше, наданий позивачкою звіт про оцінку вартості матеріального збитку № 28112 від 29 липня 2021 року, складений ФОП « ОСОБА_3 », за своїм змістом є письмовим доказом у розумінні ч.2 ст.76 ЦПК України і не є висновком експерта, який згідно ст.106 ЦПК України потребує попередження експерта про кримінальну відповідальність, як помилково вважає відповідач.

По-друге, вказаний звіт № 28112 від 29 липня 2021 року є належним, допустимим, достовірним та достатнім письмовим доказом у розумінні ст.ст.76-80 ЦПК України, на підставі якого суд установив розмір завданого позивачці збитку внаслідок залиття квартири

По-третє, у випадку, якщо відповідач вважає, що наданий позивачкою звіт № 28112 від 29 липня 2021 року невірний, то згідно ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, які покладають на сторону обов`язок довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, відповідач був зобов`язаний його спростувати, надавши свій висновок чи інші, передбачені ст.76 ЦПК України докази, на його спростування, чого відповідачем не зроблено, відповідні клопотання не заявлені.

Доводи відповідача про те, що наслідки залиття та пошкодження не були належним чином встановлені є безпідставні, так як в справі наявні відповідні акти, в яких перераховані пошкоджені приміщення квартири позивача та зазначено обсяг та характер цих пошкоджень.

Порівнявши звіт і зазначені в актах пошкодження суд встановив, що оцінювач обрахував ремонт саме тих приміщень, які були пошкоджені внаслідок залиття.

Відхиляючи доводи відповідача про недоведеність розміру шкоди, колегія суддів враховує, що діюче процесуальне законодавство надає стороні широке коло можливостей для надання доказів чи спростування доказів, наданих іншою стороною, в тому числі згідно ст.106 ЦПК України відповідач мав можливість провести експертне дослідження за власною ініціативою на спростування цього звіту, проте не зробив цього.

Згідно ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Разом з тим, вимоги про відшкодування майнової шкоди підлягають частковому задоволенню так як позивач просила стягнути майнову шкоду в розмірі 71 539 грн. 80 коп.

Разом з тим звітом про оцінку № 28112 від 29 липня 2021 року підтверджено матеріальні збитки на суму 67 844 грн. 06 коп., яка і повинна бути стягнута з відповідача. Доказів сплати коштів за проведену оцінку суду не подавалось.

В позові позивач зазначала, що єдині витрати які вона понесла є витрати на сплату судового збору.

Положеннями п. 2 ч. 2 ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на те, що суд першої інстанції не повно встановив обставини справи, які мали значення для її вирішення, вважав недоведеними ті обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами та не заперечувались відповідачем, порушив норми процесуального права, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подачу позову позивач сплатила судовий збір, 992 грн.40 коп., за подачу апеляційної скарги мала сплатити -1488грн.06 коп. , що в сумі становить 2481 грн.

Позовні вимоги задоволено на 95 %, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в загальному розмірі 2356 грн. 95 коп .

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 268, 367, 374- 376, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргуОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», третя особа - Житлово-експлуатаційна дільниця ЖЕД-5 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у відшкодування майнової шкоди 67 844 грн. 06 коп. (шістдесят сім тисяч вісімсот сорок чотири грн. 06 коп.

Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір 2356 грн. 95коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий О.В. Желепа

Судді В.А. Кравець

О.Ф. Мазурик