Справа № 188/1392/22
Провадження № 2/188/186/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Ніколаєвої І.К.,

з участю секретаря судового засідання Фесик Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (далі відповідач) про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території с. Миколаївка Синельниківського району Дніпропетровської області помер її чоловік ОСОБА_2 (далі спадкодавець).

На час відкриття спадщини ОСОБА_2 належав житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами (згідно технічного паспорту БТІ на будинок садибного типу від 16.10.2022 р.).

Спадкодавець заповіту не складав.

Позивачка для оформлення спадщини за законом звернулася за місцем смерті спадкодавця до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Свириденко Л.В., з заявою про прийняття спадщини за законом, але нотаріус, вивчивши надані документи, виніс постанову від 30.09.2022 р., про відмову позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що позивачкою не надано оригінал правовстановлюючого документа на спірний житловий будинок, що і стало підставою для звернення позивачки до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами (згідно технічного паспорту БТІ на будинок садибного типу від 16.10.2022 р.).

Посилаючись на норми ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) України, позивачка просить суд визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами (згідно технічного паспорту БТІ на будинок садибного типу від 16.10.2022 р.)..

У судове засідання представник позивача за довіреністю надав заяву, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохає розглянути справу у його відсутність та відсутність позивачки.

Відповідач надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги вони визнають у повному обсязі, прохають справу розглянути в їх відсутність, судові витрати залишити за позивачкою.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Вивчивши надані позивачем докази, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3).

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правовідносини між сторонами регулюються нормами ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що спірне спадкове майно складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд (згідно технічного паспорту БТІ), розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно звіту про оцінку даного майна від 31.10.2022 р., його ринкова вартість складає 92007,00 грн.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Петропавлівської районної ради народних депутатів від 17.02.1992 року №25 ОСОБА_2 надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку та вирішено видати паспорт на забудову садиби по АДРЕСА_1 . 04.03.1992 року ОСОБА_2 видано паспорт на забудову садиби по АДРЕСА_1 , який зареєстровано за №395 у виконкомі Петропавлівської районної ради народних депутатів. Також у 1992 році ОСОБА_2 видано проект забудови земельної ділянки індивідуального забудовника по АДРЕСА_1 . Згідно з рішенням виконавчого комітету Миколаївської сільської ради від 14.12.1999 р., №81 вирішено затвердити акт про закінчення та введення в експлуатацію індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 та оформити право власності на вказаний будинок за ОСОБА_2 .

Відповідно до рішення виконавчого комітету Миколаївської сільської ради від 25.10.2021 р., №217 житловому будинку, що належить ОСОБА_2 , присвоєно поштову адресу АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою виконавчого комітету Миколаївської сільської ради від 23.02.2022 р., №158 житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 згідно погосподарської книги №23, об`єкта погосподарського обліку №2162-1.

Земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_1 на даний час не приватизовані, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Миколаївської сільської ради від 23.02.2022 р., №72.

Згідно з довідкою КП Павлоградське МБТІ від 13.01.2022 р., №7348 право власності на будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.10.2022 р., право власності на житловий будинок та земельні ділянки по АДРЕСА_1 не зареєстровано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер спадкодавець ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть від 06.12.2021 р., серії НОМЕР_1 ), після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку по АДРЕСА_1 .

За життя спадкодавець заповіту не складав, що підтверджується довідкою виконкому Миколаївської сільської ради від 21.12.2021 р., №607, а також інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 13.01.2022 р., №68081362.

Згідно з довідкою виконкому Миколаївської сільської ради від 22.12.2021 р., №1824, ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Разом зі спадкодавцем на дату смерті була зареєстрована його дружина ОСОБА_1 .

Позивачка спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини за законом, що підтверджується копією вказаної заяви від 13.01.2022 р., листом приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Свириденко Л.В., від 30.09.2022 р., №166/02-31, а також копією постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом 30.09.2022 р.

Після подання заяви Позивачкою про прийняття спадщини за законом була заведена спадкова справа №2/2022, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.01.2022 р.

Донька позивачки та спадкодавця ОСОБА_3 13.01.2022 р., подала до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Свириденко Л.В., заяву про відмову від прийняття спадщини за законом, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , на користь позивачки.

Син позивачки та спадкодавця ОСОБА_4 13.01.2022 р., також подав до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Свириденко Л.В., заяву про відмову від прийняття спадщини за законом, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , на користь позивачки.

Інші спадкоємці (крім позивачки), які прийняли спадщину після смерті спадкодавця відсутні, що підтверджується листом приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Свириденко Л.В., від 30.09.2022 р., №166/02-31 (додається), а також довідкою виконкому Миколаївської сільської ради від 22.12.2022 р., №1824.

30.09.2022 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Свириденко Л.В., з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок, але нотаріус відповідно до постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.09.2022 р., відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок у зв`язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документа на це майно у зв`язку з його відсутністю.

Також нотаріус у своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії роз`яснив позивачці про право на звернення до суду для визнання права власності на спадкове майно.

У відповідності до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, Позивач спадщину після смерті спадкодавця прийняв, але не може розпоряджатися даним майном у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та неможливості їх оформлення через органи нотаріату.

Пунктом 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов&apos;язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р., № 24-753/0/4-13 передбачено наступне: «При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо».

Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки позивачка не має змоги отримати у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок отже позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Нормативно-грошова оцінка спірного житлового будинку складає 92007,00 грн.

Виходячи з цієї ціни позову та вимог пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн., про що до позову додана квитанція банку.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позовних вимог покладається на відповідача, але згідно пункту 2 прохальної частини позовної заяви позивачка прохає залишити за нею витрати по сплаті судового збору тому суд вважає за можливе судові витрати покласти на позивачку.

На підставі викладеного, ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1268 ЦК України, керуючись статтями 4, 13, 76-81, 141, 263-265, 352, 354, п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , до Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), як за спадкоємцем за законом, право власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами (згідно технічного паспорту на будинок садибного типу від 16.10.2022 р.).

Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І. К. Ніколаєва