Справа № 457/1760/23
провадження №2-о/457/83/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Грицьківа В.Т.

секретар судового засідання Ринда О.О.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Трускавцi в порядку спрощеного позовного провадження цивiльну справу за заявою ОСОБА_1 (представник заявника ОСОБА_2 ), заінтересована особа: Трускавецька міська рада Львівської області про встановлення факту постійного проживання із спадкоємцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 у віці 79 років. ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 . За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_1 належну їй частку в спільній частковій власності на квартиру АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 1/2 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності. Інша 1/2 частки зазначеної квартири належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло.

Приблизно з 2010 року ОСОБА_1 постійно проживав разом з матір`ю до дня її смерті. Забезпечував її лікування та всім необхідним для проживання, а після смерті матері здійснив її поховання. Вів разом з нею спільне господарство і був пов`язаний із спадкодавцем спільним побутом, оплачував комунальні послуги. Заяву про відмову від прийняття спадщини, нотаріусу, не подавав.

ОСОБА_1 постійно проживає у квартирі, 1/2 частки якої належить спадкодавцю.

З метою оформлення спадкових прав, ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області, але йому відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , так як на день смерті його місце проживання не було зареєстровано за останнім місцем проживання спадкодавця.

Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, однак на адресу суду від представника заявника адвоката Ломакіна В.В. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує з підстав неведених у заяві.

Представник заінтересованої особи Трускавецької міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Від нього на адресу суду надійшло клопотання про проведення засідання без участі представника Трускавецької міської ради, з приводу розгляду заяви покладається на розгляд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За правилами ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 79 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 06.12.2013, актовий запис № 211, яке знаходиться в матеріалах справи.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 від 21.11.1973 року, в графі мати значиться записаною ОСОБА_3 .

Згідно копії заповіту, який знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 27 лютого 2004 року ОСОБА_4 , державним нотаріусом Трускавецької державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 308, яким заповіла ОСОБА_1 належну їй частку в спільній частковій власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Трускавецького міськвиконкому згідно розпорядження (наказу) від 29.11.1996 року № 1108, зареєстрована в Дрогобицькому міжміському бюро технічної інвентаризації і записана в реєстрову книгу за № 2950, то квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

З метою оформлення спадкових прав, ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області, але йому відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , так як на день смерті його місце проживання не було зареєстровано за останнім місцем проживання спадкодавця.

Згідно з частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1221 Цивільного кодексу встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до частини 3, 5 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Як вбачається з копії з акту № 32 від 18.12.2013 року, затвердженого ТзОВ «ТКО «Комфорт-Сервіс», ОСОБА_1 проживав без реєстрації за даною адресою разом з мамою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки № 57 від 16.11.2023 року, виданою Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно постійно проживає, без реєстрації свого місця проживання, за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою, разом з ОСОБА_1 проживала, до дня своєї смерті, його мама ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як роз`яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008р., якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, в такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно дост. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, в разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

За змістом статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Статтею 3 цього Закону визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати.

Відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема, за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо такі обставини підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічного висновку дійшов ВС у своїй постанові від 04 липня 2018 року по цивільній справі № 404/2163/16-ц.

Відтак, метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 76, 81, 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків - НОМЕР_3 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 79 років, за адресою: АДРЕСА_2 , на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , фактичне місце проживання; АДРЕСА_6 .

Представник заявника: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 , фактичне місце проживання; АДРЕСА_6 .

Заінтересована особа: Трускавецька міська рада Львівської області, ідентифікаційний код юридичної особи: 26230588, юридична адреса: 82200, Львівська область, м. Трускавець, вул. Бориславська, 2;

Суддя: В. Т. Грицьків