Справа № 604/6/23
Провадження № 2/604/77/23
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

06 січня 2023 року смт.Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н.Б., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 до Підволочиської селищної ради, юридична адреса: вул. Б. Шептицького, 4, смт. Підволочиськ Тернопільського району Тернопільської області, третя особа приватний нотаріус Коломійчук Олександр Іванович, юридична адреса: вул. Д. Галицького, 61а/22, смт. Підволочиськ Тернопільського району Тернопільської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Підволочиської селищної ради Тернопільської області, третя особа приватний нотаріус Коломійчук О.І. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що пропустив строк для прийняття спадщини з причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини: через проживання в Тячівському районі Закарпатської області в с.Добрянське та здійсненням догляду за ОСОБА_3 , оголошенням на території України карантину - у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби, а також у зв`язку з військовою агресією російської федерації та введенням воєнного стану в Україну, що триває до сьогодні. Таким чином позивач вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин і просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Вивчивши подану позовну заяву та додані до неї документи, суд вважає, що вона подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно висновку, зазначеного в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 березня 2020 року у справі № 394/8/19 (провадження № 61-1404св20) положення ст.1272 ЦК України застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Наведене свідчить, що територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування є відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця спадкоємців.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, відповідачем зазначено Підволочиську селищну раду.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати, зокрема, коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Для вирішення заявлених позовних вимог важливим є встановлення наявності/відсутності інших спадкоємців, з`ясування питання чи прийняли інші спадкоємці спадщину за кожним із спадкодавців.

Разом з тим, в позові не зазначена інформація про наявність чи відсутність інших спадкоємців, що не дає можливості визначити суб`єктний склад відповідачів.

Таким чином позивачу потрібно уточнити коло осіб, які беруть участь у справі, або підтвердити відсутність інших спадкоємців за заповітом і законом, усунення їх від права на спадкування чи неприйняття ними спадщини (або ж зазначити докази того, що він є єдиним спадкоємцем померлого батька).

Пунктом 5 частини 3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Зокрема, у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 роз`яснено, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В позовній заяві, поданій позивачем, не зазначено доказів, що позивач здійснював догляд за хворою мамою дружини ОСОБА_3 , склад сім`ї ОСОБА_3 тощо, що він зобов`язаний зробити на підставі ч. 2 ст. 83 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України.

Таким чином, позивачу слід зазначити докази, що підтверджують обставини, а саме поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Крім того, належність засвідчення копій передбачена Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55, а саме, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи: постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності. Цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів. Згідно з п. 5.27 вказаної системи передбачено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Аналогічна правова позиція висвітлена в рішенні ВС/КГС у справі №904/8549/17 від 11 липня 2018 року, а саме що незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказами у справі і є підставою для скасування судового рішення.

Однак, всупереч вимог ст. 95 ЦПК України позивачем копії документів, додані до позову додатки не засвідчені належним чином, визначеним законом.

Окрім того, не засвідчені належним чином і додані до позовної заяви копії документів, для відповідача та третьої особи по справі.

Таким чином позивач зобов`язаний додати до позовної заяви не просто копії письмових доказів, а належним чином засвідчені копії такого документа.

Суд акцентує увагу позивача (представника позивача) на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях Голдер проти Великої Британії від 21 лютого 1975 року, Де Жуффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року , в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Враховуючи вищезазначене, наявні підстави для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 177 ЦПК України в порядку усунення недоліків позовної заяви позивач має додати до заяви про усунення недоліків позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог,викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 до Підволочиської селищної ради, юридична адреса: вул. Б. Шептицького, 4, смт. Підволочиськ Тернопільського району Тернопільської області, третя особа приватний нотаріус Коломійчук Олександр Іванович, юридична адреса: вул. Д. Галицького, 61а/22, смт. Підволочиськ Тернопільського району Тернопільської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків, шляхом подання належним чином оформленої позовної заяви.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя