РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

11 січня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/20230/21

Провадження № 22-ц/4815/311/23

Рівненський апеляційний суд в складі судді Майданіка В. В, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , діючої від імені Державної казначейської служби України, на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Рівненської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та суду,

в с т а н о в и в :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2022 року позов було задоволено частково. Із заявлених до стягнення 5 040 000,00 грн суд вирішив стягнути з Держави України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_2 600 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та суду.

На вказане рішення ОСОБА_1 , діючої від імені Державної казначейської служби України, подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про його скасування й ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову. При цьому просить поновити строк на подання апеляційної скарги, мотивуючи своє прохання тим, що оскаржуване рішення було отримано 29.11.2022 року, а також запровадженням в Україні воєнного стану. Крім того, скаржник просить звільнити його від сплати судового збору, мотивуючи своє прохання збройною агресією Російської Федерації й запровадженням воєнного стану та неможливістю своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату судового збору.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

За положеннями ст.354 ЦПК України в чинній редакції: апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів, а на ухвалу суду протягом 15 днів з дня його (її) проголошення (абз.1 ч.1); якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (абз.2 ч.1); учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч.2); строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу (ч.3).

Згідно ст.357 ЦПК України: апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст.354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом 10 днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку (ч.3); якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст.358 цього Кодексу (ч.4).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011р (заява №4994/04), практика якого відповідно до ст.9 Конституції України та ч.4 ст.10 ЦПК України 2017 року застосовується судами при розгляді справ як джерело права, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, inter alia (серед іншого), вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини) передбачено обов`язок мотивувати судове рішення про поновлення пропущених строків на оскарження. Зокрема, Європейський суд з прав людини спеціально і однозначно висловився стосовно того, що національний суд зобов`язаний мотивувати поновлення строку на оскарження і пересвідчитись, що підстави для поновлення строку виправдовують втручання у принцип res judicata (правова доктрина, що походить із римського права і означає остаточність рішення суду, яке набрало законної сил) (параграф 47 рішення у справі "Устименко проти України", параграф 41 рішення у справі "Пономарьов проти України").

Крім того, відповідно до параграфа 48 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" національне законодавство на час подій не обмежувало дискреційні повноваження судів щодо часу або підстав для поновлення пропущеного строку. Сама концепція "поважних причин", згідно з якою національні суди виправдали відновлення провадження у справі заявника, не є чіткою. За таких обставин для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

У параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на порушення, які допускали українські суди внаслідок необґрунтованості причин втручання у принцип res judicata. Як зазначено вище, окрему увагу ним було приділено випадкам, коли судді поновлювали строк без надання будь-яких додаткових пояснень про "поважні причини".

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Апеляційна скарга подана після закінчення 30-денного строку, установленого ч.1 ст.354 ЦПК України (оскільки в судовому засіданні 03.11.2022р було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, а повне рішення було складено 04.11.2022 року, то останнім днем подачі скарги, згідно ч.1 ст.354 ЦПК України, є перший робочий день після вихідних понеділок 05.12.2022 року). Скаргу ж подано 30.12.2022 року.

Скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення, відповідним чином мотивуючи причину пропуску строку на його апеляційне оскарження.

Підстави, вказані заявником на обґрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, є неповажними. Так, не можуть бути прийняті до уваги самі по собі посилання на отримання копії оскаржуваного рішення 29.11.2022 року та запровадження на всій території України воєнного стану без підтвердження належними доказами факту того, що це унеможливило для скаржника подати апеляційну скаргу у визначений строк, враховуючи, що у справі брав участь представник скаржника і що скаргу врешті решт все ж таки було подано. Адже у випадку отримання копії рішення 29.11.2022 року, як вказує останнім днем подання скарги, відповідно до ч.2 ст.354 ЦПК України, є четвер 29.12.2022 року, а скаргу подано у п`ятницю 30.12.2022 року. Скаржником не надано доказів на підтвердження наявності інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу, які були б підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, як про це зазначається у ч.3 ст.354 ЦПК України.

Отже, підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, зазначені скаржником у клопотанні, визнані неповажними.

Вказана обставина згідно ч.3 ст.357 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху та надання скаржнику строку тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали для подачі заяви з зазначенням інших підстав для поновлення строку.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

У п.13 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

З огляду на те, що скаржник Державна казначейська служба Україниє відповідачем у справі, а тому не може бути звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги з цих підстав.

Згідно з п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.4 ст.6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

За змістом ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду розмір судового збору дорівнює 150% ставки, що підлягала при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З огляду на те, що оскаржуваним судовим рішенням стягнуто на користь позивача 600 000,00 грн моральної шкоди, судовий збір за подачу апеляційної скарги становить 9 000,00 грн (600 000,00 грн х 1% х 150%).

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.356 ЦПК України, зокрема не сплачено судовий збір у розмірі 9 000,00 грн.

Однак, скаржник просить звільнити його від сплати судового збору, мотивуючи своє прохання збройною агресією Російської Федерації й запровадженням воєнного стану та неможливістю своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату судового збору.

Суд апеляційної інстанції вважає, що у задоволенні вказаного клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити за відсутністю підстав для цього.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За ч.2 ст.8 вказаного Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Скаржником є відповідач Державна казначейська служба України, тобто юридична особа. Апеляційний суд вважає, що законних підстав для звільнення від сплати судового збору в даному випадку немає, а тому з огляду на відсутність доказів на підтвердження неможливості своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату судового збору, зокрема і в результаті збройної агресії Російської Федерації й запровадження воєнного стану, вказане клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За таких обставин, слід відмовити скаржнику в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу згідно ст.ст.185, 356 і 357 ЦПК України слід залишити без руху з наданням строку в 10 днів для сплати судового збору у сумі 9 000,00 грн.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях:

Отримувач коштів ГУК у Рівн.обл/Рiвненськ.м.тг/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38012494

Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0017527

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Рівненський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Керуючись ст.ст.185, 354, 356 і 357 ЦПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , діючої від імені Державної казначейської служби України, про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , діючої від імені Державної казначейської служби України, на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2022 року залишити без руху.

Надати скаржнику строк в 10 днів з дня вручення цієї ухвали для подачі заяви з зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення суду, а також для подачі документу про сплату судового збору у розмірі 9 000,00 грн, з посиланням на номер провадження: 22-ц/4815/311/23.

Роз`яснити скаржнику, що в разі невиконання вимоги про подання у встановлений строк заяви з зазначенням інших підстав для поновлення строку, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Роз`яснити скаржнику, що в разі неподання документу про сплату судового збору у розмірі 9 000,00 грн у встановлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Майданік В. В.