ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/6389/19 Номер провадження 22-ц/814/645/23Головуючий у 1-й інстанції Аркатова К.В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

за участі секретаря: Боштенко В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «Страхова компанія Юніверс» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія Юніверс» та ОСОБА_2 суму відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП у розмірі 175 840 грн, з яких з ПрАТ «Страхова компанія Юніверс» - суму відшкодування , що перебуває у межах ліміту страхового договору, та з ОСОБА_2 - суму, що не покривається лімітом страхового договору; стягнути з відповідачів судові витрати в розмірі 2 087,40 грн; витрати на правову допомогу у розмірі 11 700 грн; суму моральної шкоди у розмірі 20000 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.11.2017 року в належний позивачу автомобіль врізався автомобіль ОСОБА_2 внаслідок чого порушено кримінальне провадження.

В результаті наїзду позивачу спричинено шкоду у розмірі 175 840 грн. 02.08.2018 року позивач звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із заявою про відшкодування шкоди, проте отримав відмову у виплаті страхового відшкодування, відповідачі в добровільному порядку не відшкодовують шкоду. Моральна шкода полягає у тому, що впродовж усього часу позивач не мав можливості користуватися своїм автомобілем, втратив спокій, змушений був звертатись з письмовим запитами про відшкодування витрат.

ОСОБА_2 був наданий відзив у якому останній зазначив про закриття кримінального провадження за фактом ДТП через відсутність порушення ПДР України, до адміністративної відповідальності за фактом ДТП не притягався, відсутні докази вини.

Представник ПрАТ «СК «Юніверс» надав відзив з проханням відмовити у задоволенні позову, оскільки відсутнє порушення прав позивача.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 листопада 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «Страхова компанія Юніверс» про відшкодування шкоди, заподіяної ДТП - відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим, що при ухваленні вказаного рішення судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права, та не в повній мірі надано оцінку доказам по справі та істотним обставинам.

Апелянт просив рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 листопада 2021 року скасувати, ухвалити нове,яким задовольнити його позов в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 є власником автомобіля SMART реєстраційний номер НОМЕР_1 . 09.11.2017 року позивач звертався до ПрАТ «СК «Юніверс» з повідомлення про ДТП.

За полісом №АК/7058979 автомобіль позивача застрахований у ПрАТ СК «ПЗУ Україна», який відмовив у виплаті страхового відшкодування, оскільки ДТП сталося за участю чотирьох учасників ДТП. За звітом №409/2017 від 23.11.2017 року матеріальний збиток завданий власникові автомобіля SMART державний номер НОМЕР_1 складає 175 840 грн.

Згідно постанови від 26.06.2018 року про закриття кримінального провадження, 09.11.2017 року автомобіль "Фольксваген" реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням невстановленого водія допустив зіткнення з припаркованими автомобілями. Слідство не встановило порушення ОСОБА_2 ПДР, що знаходилися б у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, а відтак відсутній склад кримінального правопорушення передбачений ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та докази наявні у ній , колегія суддів приходить до висновку , що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню , а рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 листопада 2021 року скасуванню з огляду на наступне.

Так, районним судом в рішенні зазначено, що згідно постанови від 26.06.2018 року про закриття кримінального провадження, 09.11.2017 року автомобіль "Фольксваген" реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням невстановленого водія допустив зіткнення з припаркованими автомобілями. Слідство не встановило порушення ОСОБА_2 ПДР, що знаходилися б у причинному зв`язку з виникнення даної пригоди, а відтак відсутній склад кримінального правопорушення передбачений ч.1 ст.286 КК України.

Та в матеріалах справи наявна ухвала Київського районного суду м.Харкова від 19.11.2021 , якою скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови про закриття кримінального провадження задоволено.

Постанову слідчого старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Харківській області майора поліції Туржанської Л.О. від 26 червня 2018 року про закриття провадження № 0001424 від 09.11.2017 року за ознаками ч.1,ст..286 КК України скасовано.

Продовжено досудове розслідування в кримінальному провадженні.

Наразі, в суду відсутні інші відомості щодо розслідування вказаного кримінального провадження.

За даних обставин суд не може погодитись із висновком щодо застосування ч. 6 ст. 82 ЦПК України де зазначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Адже суду не надано доказів на підтвердження того , що відносно ОСОБА_2 винесено бодай один із перелічених рішень суду. Натомість наявна вищезазначена ухвала Київського районного суду м.Харкова від 19.11.2021 року про скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно ст. 5 Закону є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Наявність страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 підтверджується Полісом АК № 3453669, що міститься у матеріалах справи , згідно якого ліміт за заподіяну матеріальну шкоду складає 100 000 грн. ( а.с.12, т.2)

За приписами ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних та художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

З огляду на що, ПрАТ «Страхова компанія Юніверс» може бути відшкодована матеріальна шкода , завдана позивачу джерелом підвищеної небезпеки у наслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відтак вимога ОСОБА_1 про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія Юніверс» суми шкоди завданої в результаті ДТП в межах ліміту страхового договору ( 100 000 грн.) підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка здійснює цю діяльність, та інших осіб.

Відповідно до статті 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоду, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Районний суд зазначив ,що одним із основних критеріїв застосування відповідальності у разі дорожньо-транспортної пригоди, є вина.

Та наявність чи відсутність вини може підтверджуватись не лише вироком суду в кримінальному провадженні, ухвалі про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанові суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року за клопотанням ОСОБА_1 призначено судову автотехнічну експертизу.

За висновками експертизи №105/5706-5710 визначено, що водій "Фольксваген" реєстраційний номер НОМЕР_2 мав технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування при прямолінійному русі по своїй смузі руху , при допустимій швидкості руху в населеному пункті, то в даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія авто "Фольксваген" ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 12.3, 12.4, 12.6 «Б» Правил дорожнього руху України , які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

А отже висновок суду першої інстанції щодо відсутності причинного зв`язку між діями ОСОБА_2 та наслідками дорожньо-транспортної пригоди спростовується висновком експертизи від 16.02.2022 року №105/5706-5710 (т.2 а.с.115-120)

Також у експертизі зазначено і матеріалами справи підтверджується , що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Вказаний факт підтверджується Постановою про закриття кримінального провадження від 26.06.2018 року, де зазначено, що при госпіталізації до ХМКЛШНМД при досліджені крові ОСОБА_2 газохроматографічним методом було виявлено етиловий спирт у кількості 1,870%, що відповідає алкогольному сп`янінню середнього ступеня.(т.1,а.с.54-57)

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Колегія ставиться критично до висновку суду першої інстанції , щодо застосування положень змісту ст. 62 Конституції України з яких вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вина це обов`язкова ознака суб`єктивної сторони будь-якого адміністративного правопорушення.

У даній справі розглядається питання щодо відшкодування матеріальної шкоди, яка була завдана ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 09 листопада 2017 року приблизно 0 02:00 на проспекті Науки у місті Харкові. Питання щодо обвинувачення ОСОБА_2 за ознаками ч.1,ст..286 КК України та щодо адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст.124, 130 КУпАП України не є предметом розгляду даної справи та не входять в компетенцію цивільних судів.

Щодо заявленої ОСОБА_1 вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу пов`язану із розглядом справи суд зазначає наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від 17 січня 2022 року у справі № 756/8241/20 (провадження № 61-9789св21).

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем до суду не надано жодного доказу .

Таким чином, вказана вимога не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку , що рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 листопада 2021 року підлягає скасуванню , а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Відповідно до п.2,ч.1.ст374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст..376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки апеляційну скаргу задоволено частково, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції підлягають компенсації.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 листопада 2021 року скасувати.

Ухвалити у справі нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «Страхова компанія Юніверс» про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія Юніверс» на користь ОСОБА_1 100 000 грн. суму відшкодування, що перебуває у межах страхового ліміту.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 75 840 грн.- суму, що не покривається лімітом страхового договору.

Стягнути з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 5 000 грн.

Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія Юніверс» на користь ОСОБА_1 1064,57грн. сплаченого судового збору за подачу позову до суду першої інстанції та 1 597,32 грн. сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 861,47 грн. сплаченого судового збору за подачу позову до суду першої інстанції та 1 292,57 грн. - сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді : А.І. Дорош

О.А. Лобов