Справа № 495/7821/23
Номер провадження 2/495/3786/2023
20 грудня 2023 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
судді Боярського О.О., при секретарі Червинській І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зняття арешту, -
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просять суд:
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.
Позивачами 1, 2 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подані заяви Державному нотаріусу другої Білгород-Дністровської Державної нотаріальної контори Одеської області Мельниченко Михайлу Михайловичу з питань видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (спадкові справи № 315/2008 та № 351/2010) щодо оформлення спадщини на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку 12, масив НОМЕР_1 площею 4,00 га. розташованої на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.
У листі від 15.02.2023р. вих. № 121/02-14 державний нотаріус Мельниченко Михайло Михайлович повідомив, що не може вчинити нотаріальні дії оскільки згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2014р. у справі № 495/3985/14-ц зареєстровано обтяження, арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 6008074 від 16.06.2014р. на земельну ділянку 12, масив НОМЕР_1 площею 4,00 га. розташованої на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області .
У листі від 15.02.2023р. вих. № 121/02-14 державний нотаріус Мельниченко Михайло Михайлович повідомив, що не може вчинити нотаріальні дії оскільки згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.11.2011р. б/н зареєстровано обтяження, арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 11908700 від 30.11.2011р. та на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2014р. у справі № 495/3985/14-ц зареєстровано обтяження, арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 6009238 від 14.06.2014р. на житловий будинок АДРЕСА_1 .
У 2011 році ОСОБА_3 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Мологівської сільської ради Одеської області про визнання заповіту недійсним, визнання заяви про відмову від обов`язкової частки спадщини недійсною, усунення від права спадкування, визнання права на спадщину, вказуючи що він є спадкоємцем спадкового майна після смерті свого дідуся ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та бабусі ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Однак, згідно довідки Білгород - Дністровської міської державної нотаріальної контори з`ясувалось, що ОСОБА_6 склав заповіт від 12.05.2008 року, згідно якого він заповів усе своє майно в рівних долях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також з`ясувалось, що ОСОБА_5 надавала заяву про відмову від своєї обов`язкової частини спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 .
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.06.2013р. у справі № 1505/8827/2012 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, визнання заяви про відмову від обов`язкової частки спадщини недійсною, усунення від права на спадкування, визнання права на спадщину, третя особа: Виконавчий комітет Мологівської сільської ради задоволено частково. Визнано заяву ОСОБА_5 від 26.05.2008р. про відмову від права на обов`язкову частку у спадщині, посвідчену секретарем Мологівської сільської ради, недійсною. Визнано за ОСОБА_3 право на спадщину яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 06.05.2014р. у справі № 1505/8827/2012 вирішено, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.06.2013р. скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_3 про визнання недійсним заяви ОСОБА_5 про відмову від обов`язкової частки у спадщині та визнання права на спадщину після смерті ОСОБА_5 і в цій частині ухвалити нове рішення. В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним заяви ОСОБА_5 про відмову від обов`язкової частки у спадщині та визнання права на спадщину після смерті ОСОБА_5 відмовити.

Таким чином, на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 06.05.2014р. у справі № 150/8827/2012 припинили свою дію, підстави арешту майна які виникли згідно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.11.2011р. на земельну ділянку площею 4,00 га., масив № НОМЕР_1 ділянка № НОМЕР_2 , яка розташована на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та житловий будинок АДРЕСА_1 .

У 2014 році ОСОБА_3 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виконавчого комітету Мологівської сільської ради Одеської області суду з позовною заявою про визнання заповіту нікчемним, визнання права спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок, вступ у спадщину та визнання права власності.

За вказаним вище позовом, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2014р. відкрито провадження у справі № 495/3985/14-ц. У справі № 495/3985/14-ц позивач звернувся з заявою про забезпечення позову шляхом заборони нотаріусу Білгород-Дністровського міського та Білгород-Дністровського районного нотаріального округу вчиняти будь-які дії щодо оформлення та видачі свідоцтва на спадщину за заповітом ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 4,0 га, що розташована на території Мологівської сільської ради, Білгород-Дністровський район, Одеська область, масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 , згідно державного акту на право приватної власності від 12.03.2007 року серії ЯГ № 936542, виданий 12.03.2007 року, яка належить ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2014р. у справі № 495/3985/14-ц заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом заборони та накладення арешту на майно задоволено. Заборонено нотаріусу Білгород-Дністровського міського та Білгород-Дністровського районного нотаріального округу вчиняти будь-які дії щодо оформлення та видачі свідоцтва на спадщину за заповітом ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 4,0 га., що розташована на території Мологівської сільської ради, Білгород-Дністровський район, Одеська область, масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 , згідно державного акту на право приватної власності від 12.03.2007 року серії ЯГ № 936542, виданий 12.03.2007 року, яка належить ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.12.2014р. в судовому засіданні у справі № 495/3985/14-ц позивач ОСОБА_3 надав заяву про залишення позову без розгляду. Заяву підтримав та просив задовольнити.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.12.2014р. у справі № 495/3985/14-ц заяву позивача ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду по цивільній справі задоволено. Вирішено позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , виконавчого комітету Мологівської сільської ради Одеської області про визнання заповіту нікчемним, визнання права спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок, вступ у спадщину та визнання права власності залишити без розгляду.

Таким чином, на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.12.2014р. у справі № 495/3985/14-ц припинили свою дію, підстави арешту майна які виникли згідно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2014р. у справі № 495/3985/14-ц на земельну ділянку площею 4,00 га., масив № НОМЕР_1 ділянка № НОМЕР_2 , яка розташована на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та житловий будинок АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким, що набрало законної сили, є рішення апеляційного суду Одеської області від 06.05.2014р. у справі 1505/8827/2012, яке у відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України має преюдиційне значення для сторін у справі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та яким встановлено наступні обставини, що не доказуються при розгляді іншої справи, а саме: 03 січня 1964 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 (після одруження ОСОБА_8 ), що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. Подружжя проживали в будинку АДРЕСА_1 . Спірний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,21 га. за тією ж адресою. На житловий будинок та інші споруди, які знаходяться на земельній ділянці площею 0,21 га. правовстановлюючі документи на ім`я подружжя оформлені не були. Маючи намір розпорядитися своєю власністю на свій розсуд, 12 травня 2008р. ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповідав усе своє майно онукам: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Мологівської сільської ради 17 червня 2008 року. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно. У відповідності до державного акту серії ЯГ № 936542, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 12 березня 2007 року ОСОБА_4 був власником земельної ділянки № НОМЕР_2 в масиві № НОМЕР_1 площею 2,00 га., яка розташована на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області. Маючи намір вирішити питання щодо спадкового майна, його дружина подала відповідні заяви: 26 травня 2008р., яка надійшла до державної нотаріальної контори 29 жовтня 2008р. про те, що вона не має наміру використовувати своє право на спадщину, а 5 червня 2008р., яка надійшла до державної нотаріальної контори 17 червня 2008р. про намір прийняти спадщину у вигляді 1/2 частини майна.

Таким чином, спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як спадкоємці за заповітом не можуть оформити майно у спадщину через наявні заборони викликані на підставі арешту майна згідно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.11.2011р. на земельну ділянку площею 4,00 га., масив № НОМЕР_1 ділянка № НОМЕР_2 , яка розташована на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та житловий будинок АДРЕСА_1 , яка припинила свою дію на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 06.05.2014р. у справі № 150/8827/2012, а також на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2014р. у справі № 495/3985/14-ц, якою накладено арешт на земельну ділянку площею 4,00 га., масив № НОМЕР_1 ділянка № НОМЕР_2 , яка розташована на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та житловий будинок АДРЕСА_1 та яка припинила свою дію на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.12.2014р. у справі № 495/3985/14-ц.

Рух справи у суді

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.08.2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Представник позивачів адвокат Макаренко Віталій Сергійович не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та просить суд його задовольнити. Проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду та оголошення про виклик, яке було розміщено на офіційному веб-порталі Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

Судові повістки, які надсилалася відповідачу за адресою його реєстрації: АДРЕСА_2 на судові засідання, були повернуті до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Таким чином суд здійснив все залежне від нього задля повідомлення відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За наявності умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подані заяви Державному нотаріусу другої Білгород-Дністровської Державної нотаріальної контори Одеської області Мельниченко Михайлу Михайловичу з питань видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (спадкові справи № 315/2008 та № 351/2010) щодо оформлення спадщини на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку 12, масив НОМЕР_1 площею 4,00 га. розташованої на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

У листі від 15.02.2023р. вих. № 121/02-14 державний нотаріус Мельниченко Михайло Михайлович повідомив, що не може вчинити нотаріальні дії оскільки згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2014р. у справі № 495/3985/14-ц зареєстровано обтяження, арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 6008074 від 16.06.2014р. на земельну ділянку 12, масив НОМЕР_1 площею 4,00 га. розташованої на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області .

У листі від 15.02.2023р. вих. № 121/02-14 державний нотаріус Мельниченко Михайло Михайлович повідомив, що не може вчинити нотаріальні дії оскільки згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.11.2011р. б/н зареєстровано обтяження, арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 11908700 від 30.11.2011р. та на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2014р. у справі № 495/3985/14-ц зареєстровано обтяження, арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 6009238 від 14.06.2014р. на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Підстави виникнення арешту та його припинення наступні.

У 2011 році ОСОБА_3 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Мологівської сільської ради Одеської області про визнання заповіту недійсним, визнання заяви про відмову від обов`язкової частки спадщини недійсною, усунення від права спадкування, визнання права на спадщину, вказуючи що він є спадкоємцем спадкового майна після смерті свого дідуся ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та бабусі ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, згідно довідки Білгород - Дністровської міської державної нотаріальної контори з`ясувалось, що ОСОБА_6 склав заповіт від 12.05.2008 року, згідно якого він заповів усе своє майно в рівних долях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також з`ясувалось, що ОСОБА_5 надавала заяву про відмову від своєї обов`язкової частини спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 .

У порядку забезпечення позову позивач у вищевказаній цивільній справі ОСОБА_3 просив накласти арешт на спірне спадкове майно а саме: земельну ділянку площею 4,00 га., масив № НОМЕР_1 ділянка № НОМЕР_2 , яка розташована на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, яка згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 936542, виданого 12.03.2007р. згідно розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 1253/2006 від 15.11.2006р., який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 05, належить ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що правове становище спірного майна не врегульоване, що в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою б/н від 15.11.2011р. Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову та накладено арешт на спірне спадкове майно а саме: земельну ділянку площею 4,00 га, масив № НОМЕР_1 ділянка № НОМЕР_2 , яка розташована на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 936542, виданого 12.03.2007р. згідно розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 1253/2006 від 15.11.2006р., який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 05, належить ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; та на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.06.2013р. у справі № 1505/8827/2012 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, визнання заяви про відмову від обов`язкової частки спадщини недійсною, усунення від права на спадкування, визнання права на спадщину, третя особа: Виконавчий комітет Мологівської сільської ради задоволено частково. Визнано заяву ОСОБА_5 від 26.05.2008р. про відмову від права на обов`язкову частку у спадщині, посвідчену секретарем Мологівської сільської ради, недійсною. Визнано за ОСОБА_3 право на спадщину яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 06.05.2014р. у справі № 1505/8827/2012 вирішено, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.06.2013р. скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_3 про визнання недійсним заяви ОСОБА_5 про відмову від обов`язкової частки у спадщині та визнання права на спадщину після смерті ОСОБА_5 і в цій частині ухвалити нове рішення. В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним заяви ОСОБА_5 про відмову від обов`язкової частки у спадщині та визнання права на спадщину після смерті ОСОБА_5 відмовити.

Таким чином, на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 06.05.2014р. у справі № 150/8827/2012 припинили свою дію, підстави арешту майна які виникли згідно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.11.2011р. на земельну ділянку площею 4,00 га., масив № НОМЕР_1 ділянка № НОМЕР_2 , яка розташована на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та житловий будинок АДРЕСА_1 .

У 2014 році ОСОБА_3 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виконавчого комітету Мологівської сільської ради Одеської області суду з позовною заявою про визнання заповіту нікчемним, визнання права спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок, вступ у спадщину та визнання права власності.

За вказаним вище позовом, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2014р. відкрито провадження у справі № 495/3985/14-ц. У справі № 495/3985/14-ц позивач звернувся з заявою про забезпечення позову шляхом заборони нотаріусу Білгород-Дністровського міського та Білгород-Дністровського районного нотаріального округу вчиняти будь-які дії щодо оформлення та видачі свідоцтва на спадщину за заповітом ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 4,0 га, що розташована на території Мологівської сільської ради, Білгород-Дністровський район, Одеська область, масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 , згідно державного акту на право приватної власності від 12.03.2007 року серії ЯГ № 936542, виданий 12.03.2007 року, яка належить ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2014р. у справі № 495/3985/14-ц заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом заборони та накладення арешту на майно задоволено. Заборонено нотаріусу Білгород-Дністровського міського та Білгород-Дністровського районного нотаріального округу вчиняти будь-які дії щодо оформлення та видачі свідоцтва на спадщину за заповітом ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 4,0 га., що розташована на території Мологівської сільської ради, Білгород-Дністровський район, Одеська область, масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 , згідно державного акту на право приватної власності від 12.03.2007 року серії ЯГ № 936542, виданий 12.03.2007 року, яка належить ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.12.2014 р. в судовому засіданні у справі № 495/3985/14-ц позивач ОСОБА_3 надав заяву про залишення позову без розгляду. Заяву підтримав та просив задовольнити.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.12.2014 р. у справі № 495/3985/14-ц заяву позивача ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду по цивільній справі задоволено. Вирішено позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , виконавчого комітету Мологівської сільської ради Одеської області про визнання заповіту нікчемним, визнання права спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок, вступ у спадщину та визнання права власності залишити без розгляду.

Таким чином, на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.12.2014р. у справі № 495/3985/14-ц припинили свою дію, підстави арешту майна які виникли згідно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2014р. у справі № 495/3985/14-ц на земельну ділянку площею 4,00 га., масив № НОМЕР_1 ділянка № НОМЕР_2 , яка розташована на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та житловий будинок АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким, що набрало законної сили, є рішення апеляційного суду Одеської області від 06.05.2014р. у справі 1505/8827/2012, яке у відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України має преюдиційне значення для сторін у справі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та яким встановлено наступні обставини, що не доказуються при розгляді іншої справи, а саме: 03 січня 1964 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 (після одруження ОСОБА_8 ), що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. Подружжя проживали в будинку АДРЕСА_1 . Спірний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,21 га. за тією ж адресою. На житловий будинок та інші споруди, які знаходяться на земельній ділянці площею 0,21 га. правовстановлюючі документи на ім`я подружжя оформлені не були. Маючи намір розпорядитися своєю власністю на свій розсуд, 12 травня 2008р. ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповідав усе своє майно онукам: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Мологівської сільської ради 17 червня 2008 року. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно. У відповідності до державного акту серії ЯГ № 936542, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 12 березня 2007 року ОСОБА_4 був власником земельної ділянки № НОМЕР_2 в масиві № НОМЕР_1 площею 2,00 га., яка розташована на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області. Маючи намір вирішити питання щодо спадкового майна, його дружина подала відповідні заяви: 26 травня 2008р., яка надійшла до державної нотаріальної контори 29 жовтня 2008р. про те, що вона не має наміру використовувати своє право на спадщину, а 5 червня 2008р., яка надійшла до державної нотаріальної контори 17 червня 2008р. про намір прийняти спадщину у вигляді 1/2 частини майна.

Таким чином, спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як спадкоємці за заповітом не можуть оформити майно у спадщину через наявні заборони викликані на підставі арешту майна згідно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.11.2011р. на земельну ділянку площею 4,00 га., масив № НОМЕР_1 ділянка № НОМЕР_2 , яка розташована на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та житловий будинок АДРЕСА_1 , яка припинила свою дію на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 06.05.2014р. у справі № 150/8827/2012, а також на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2014р. у справі № 495/3985/14-ц, якою накладено арешт на земельну ділянку площею 4,00 га., масив № НОМЕР_1 ділянка № НОМЕР_2 , яка розташована на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та житловий будинок АДРЕСА_1 та яка припинила свою дію на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.12.2014р. у справі № 495/3985/14-ц.

Згідно підпункту 4.18 пункту 4 розділу ІІ пункту 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства України від 22.02.2012р. № 296/5, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчим органом, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Згідно зі ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно зі ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

У постанові Верховного суду України від 03 травня 2023р. у справі № 463/3251/22 викладено правову позицію згідно якої, системний аналіз норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України (захист права власності).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

У постанові Верховного Суду від 06 лютого 2023 року у справі № 463/2924/22 зазначено, що суди попередніх інстанцій правомірно звернули увагу на те, що законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту його порушеного права, яке може бути захищене в порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту, відповідачами у якому мають бути особи, в інтересах яких накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.

Відповідно до глави 29 ЦК України ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

На сьогодні, позивачі через наявність арештів позбавлені можливості в повній мірі реалізувати на оформлення у спадщини права власності на майно. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивачів.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1298 ЦК України визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Таким чином суд зазначає, що наявність даного арешту порушує право позивачів на володіння, користування, розпорядження власним майном, разом з тим, суд не вбачає підстав для продовження обтяження на майно, а тому суд вважає, що позивачами було обрано правильний спосіб захисту порушених прав шляхом зняття арешту з майна.

Висновки за результатами розгляду справи

Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позивачем обрано належний спосіб захисту свого права, крім того наявність арешту на нерухоме майно суттєво обмежує права позивачів як спадкоємців, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про звільнення майна з-під арешту, що буде відповідати характеру порушеного права, оскільки в іншій спосіб захистити свої права позивачі позбавлені можливості.

Керуючись ст.ст.4,5,10,12,13,247,258,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зняття арешту - задовольнити.

Зняти арешт накладений згідно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області б/н від 15.11.2011р. та ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2014р. у справі № 495/3985/14-ц з нерухомого майна, зокрема земельної ділянки площею 4,00 га., масив № НОМЕР_1 ділянка № НОМЕР_2 , яка розташована на території Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 936542, виданого 12.03.2007р. згідно розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 1253/2006 від 15.11.2006р., який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 05, належить ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.О.Боярський