Справа № 569/9649/22
09 січня 2023 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючого судді Бучко Т.М.
секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності.
В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Рівненського міського суду від 18 січня 2022 року. Згідно договору купівлі-продажу від 22 жовтня 2019 року набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Квартира була придбана за її особисті кошти та є її приватною власністю, про що ОСОБА_2 було підписано відповідну заяву, посвідчену 24 жовтня 2019 року приватним нотаріусом. Відповідач зареєстрований у належній їй квартирі, однак більше року в ній не проживає. Точне місце фактичного проживання відповідача невідоме. Свої особисті речі відповідач вивіз з квартири у невідомому напрямку. Вона одноосібно несе витрати на оплату комінальних послуг та утримання житлового приміщення. ОСОБА_2 втратив статус члена сім`ї власника житлового примізення та відсутній в ньому без поважних причин більше як один рік.
Ухвалою від 15 липня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивач усунулаа.
Ухвалою від 8 серпня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.
У поданій до суду заяві від 9 січня 2023 року позивач просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти зачоного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.
Суд встановив, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу, що підтверджується договором купівлі-продажу від 22 жовтня 2019 року, посвідченим 24 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Червук О.В., та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 186121064 від 24 жовтня 2019 року.
24 жовтня 2019 року відповідач подав приватному нотаріусу Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Червук О.В. заяву (зареєстрована в реєстрі за № 667) про надання згоди на купівлю його дружиною ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 , якою ствердив, що квартира купується його дружиною за власні особисті кошти та вважатиметься її особистою приватною власністю.
Відповідач у належній позивачу квартирі не проживає більше року, що встановлено з акту, складеного мешканцями квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 від 8 липня 2022 року.
Доказів поважності причин відсутності відповідача в помешканні за місцем реєстрації понад один рік чи наявності домовленості між ним та власником житла матеріали справи не містять.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним.
За змістом ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до ч.1 ст.319 та ч.1 ст.391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За положеннями Цивільного кодексу України власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи, що відповідач більше року не проживає у спірній квартирі, з моменту розірвання шлюбу не є членом сім`ї позивача, оскільки не проживає разом з позивачем та не веде з нею спільного господарства, між сторонами відсутні будь-які договірні відносини щодо користування житлом, реєстрація відповідача у квартирі створює перешкоди позивачу в користуванні майном, наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування належною позивачу квартирою, а тому позов належить задовольнити.
За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору в розмірі 992,40 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 353, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп у відшкодування судових витрат.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційногго розгляду справи.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя