ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 712/1179/16-ц
Провадження № 22-ц/821/2018/23
Категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ,

представник заявника: ОСОБА_2 ,

стягувач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»,

заінтересована особа: Черкаський відділ державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2023 року (постановлену під головуванням судді Токової С.Є. в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси) у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, стягувач : Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»,-

в с т а н о в и в :

26 липня 2023 року представник заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_2 через засоби поштового зв`язку звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, стягувач : Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», яке було застосовано до неї на підставі ухвали Соснівського районного суду м.Черкаси від 18 лютого 2016 року.

Заява мотивована тим, що 18 лютого 2016 року Соснівським районним судом м. Черкаси була постановлена ухвала, якою було задоволено подання відділу державної виконавчої служби Черкаського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Вважає, що ухвала обмежує права, надані ОСОБА_1 . Конституцією та чинним законодавством, а накладені раніше обмеження щодо заборони виїзду за межі України, підлягають скасуванню.

Відповідно до змісту ухвали від 18.02.2016 державним виконавцем попереджено ОСОБА_1 про необхідність виконання рішення суду, проте, боржник не вживає ніяких заходів щодо повного або частково погашення боргу.

Вказує, що обставини, зазначені виконавцем у поданні, не відповідають дійсності та не підтверджені належними та достовірними доказами. Зазначив, що державним виконавцем не було подано жодного доказу, який би підтвердив ту обставину, що ОСОБА_1 навмисно ухилялася від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням суду. Більш того, твердження державного виконавця щодо відсутності часткового погашення боргу є таким, що суперечить дійсності, оскільки з метою погашення заборгованості ОСОБА_3 (чоловіком ОСОБА_1 ) в період з 11.09.2017 по 02.10.2017 було здійснено ряд платежів в загальній сумі 4 890 доларів США.

На думку заявника, суд не з`ясував фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення даного питання, у зв`язку із чим дійшов невірного висновку про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон гр. ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, представник заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_2 просив суд постановити ухвалу, якою зняти всі покладені на боржника обмеження згідно ухвали Соснівського районного суду м.Черкаси від 18 лютого 2016 року.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2023 року у задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України - відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції, зокрема, мотивована тим, що на час розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, рішення суду у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку коштів не виконано і обставини, що зумовили застосування обмеження у праві виїзду боржника за кордон не змінилися, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

В апеляційній скарзі, поданій 10 листопада 2023 року, через засоби поштового зв`язку представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , посилаючись на неправомірність ухвали суду, вважаючи її такою, що винесена із грубим порушенням норм чинного законодавства, просить ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2023 року скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України задовольнити у повному обсязі.

Мотивація апеляційної скарги аналогічна мотивації заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відмовляючи в задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не доведено виконання рішення суду про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості, а також відсутність або зміну обставин, що зумовили застосування обмеження у праві виїзду за кордон.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у Черкаському відділі державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження №48192503 з примусового виконання виконавчого листа № 2/711/2937/14, виданого 12.03.2015 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» боргу в сумі 2 986,45 грн та 15 160,60 доларів США, № 2/711/2937/14, виданого 12.03.2015 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» судового збору 494,10 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2016 року тимчасово обмежено виїзд за межі України, громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених судовими рішеннями по примусовому виконанню зведеного виконавчого провадження № 48192503 про стягнення боргу на суму 2 986,45 грн, 15 160,60 доларів США та 494,10 грн - до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках.

Ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2016 року в апеляційному порядку не оскаржувалась і набрала законної сили.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 частини 2 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.

Судові гарантії законності виконавчого провадження та захисту прав його учасників полягають у тому, що до юрисдикції суду віднесено вирішення низки питань, які мають значення для виконання рішень суду та інших юрисдикційних органів, зокрема, таким є питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Відповідно до пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до частин 1, 3 статті 441 ЦПК України суд може застосувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Разом із цим, суд також наділений повноваженнями вирішити питання щодо скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника (частина 5 статі 441 ЦПК України).

При цьому, слід зауважити, що стаття 441 ЦПК України не визначає умов (підстав), за наявності яких суд скасовує тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у разі зміни нею своєї поведінки по відношенню до виконання покладеного на неї рішенням суду обов`язку, зокрема, внесення платежів на погашення заборгованості, добросовісне виконання обов`язків боржника, які визначені Законом України «Про виконавче провадження», а також прийняття необхідних заходів для виконання рішення суду.

Звертаючись із заявою про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, заявник посилався на те, що обставини, зазначені державним виконавцем у поданні про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, не відповідають дійсності, не підтверджені належними та достовірними доказами, а також на те, що виконавцем не було подано жодного доказу, який би підтвердив ту обставину, що ОСОБА_1 навмисно ухилялася від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням суду.

При цьому, зі змісту ч.ч. 5,8 ст.441 ЦПК України вбачається, що підставою для скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі країни (вимоги, заявлені боржником у цій справі) є виникнення обставин, які свідчать про недоцільність продовження строку дії вжитих заходів та полягають, зокрема, у погашенні відповідної заборгованості у виконавчому провадженні.

Перевіривши наведені доводи заявника та надані копії квитанції про здійснення перерахування коштів на погашення заборгованості по кредитному договору №01-46/08 від 02.10.2008, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що у заяві про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, заявником не наведено нових обставин, що виникли після встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України і обґрунтовують необхідність скасування цього тимчасового обмеження фізичної особи.

Також колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що заявник фактично намагається спростувати висновки суду про наявність підстав для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, викладені в ухвалі Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.02.2016, яка ОСОБА_1 не оскаржувалася шляхом подання на неї апеляційної скарги та яка набрала законної сили.

Щодо наданих квитанцій про погашення заборгованості ОСОБА_3 ( чоловіком ОСОБА_1 ), за кредитним договором № 01-46/08 від 02.10.2008 за період з 11.09.2017 по 02.10.2017 на суму 4890 доларів США, то колегія суддів звертає увагу, що надані квитанції безспірно не свідчать про часткове погашення боргу ОСОБА_1 , оскільки із виконавчого листа від 23.12.2014, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси, вбачається, що ОСОБА_3 є солідарним боржником перед ПАТ АБ «Укргазбанк» і здійснював часткове погашення заборгованості за кредитним договором, де він є боржником. При цьому, із наданих квитанцій не вбачається погашення заборгованості саме боржниці ОСОБА_1 .

Також матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження виконання або часткового виконання рішення суду саме боржником ОСОБА_1 .

Таким чином, скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлення обставин, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Оскільки про наявність таких обставин, підстав та факторів, підтверджених належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, заявником не повідомлено, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування обмежувальних заходів.

Колегія суддів зауважує, що відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, конкретні обставини справи, прийнявши до уваги, що судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права, колегія апеляційного суду вважає, що правових підстав для скасування судового рішення немає, а тому апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення в апеляційній інстанції, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, стягувач : Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк» залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І. Василенко

В.Г. Бородійчук

/ текст постанови суду виготовлений 27 грудня 2023 року/