Провадження № 22-ц/801/134/2023
Провадження № 22-ц/801/135/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 рокуСправа № 127/18436/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя - доповідач),

суддів Денишенко Т. О., Рибчинського В. П.,

розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Арсенал - Страхування» про стягнення страхового відшкодування, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Арсенал - Страхування» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2022 року, ухвалене у складі судді Дернової В. В. в приміщенні суду, та додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2022 року, ухвалене у складі судді Дернової В. В. в приміщенні суду, -

в с т а н о в и в :

22.08.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом (вх № 52107) до Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Арсенал - Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування») про стягнення страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19.05.2022 року о 20.45 год. водій ОСОБА_2 , керуючи автопоїздом у складі автомобіля «MAN NGX 18.440», державний номерний знак НОМЕР_1 , із напівпричепом «Schmitz», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись вулицею Житомирське шосе поблизу смт. Десна Вінницького району Вінницької області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який у невстановленому місці перетинав проїзну частину дороги з права наліво, по напрямку руху автопоїзда; внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_3 від отриманих травм загинув на місці пригоди.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «MAN NGX 18.440», державний номерний знак НОМЕР_1 , була забезпечена полісом № АР/5747405 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування». Страхова сума за полісом № АР/5747405 на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю 260000 грн.

09.06.2022 року позивач звернулася до відповідача з заявами про страхову подію та заявами про виплату страхового відшкодування: моральної шкоди у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, встановлених на дату ДТП - 78000 грн, а також витрати на поховання в розмірі 30850 грн.

ПрАТ «СК «Арсенал - Страхування» виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 54425 грн, з них 39000 грн моральна шкода та 15425 грн - витрати на поховання, що становить 50 % відповідальності водія, тобто послався на поділ страхового відшкодування навпіл, враховуючи відповідальність пішохода і відповідальність власника транспортного засобу.

Проте, розмір виплаченого їй ПрАТ «СК «Арсенал - Страхування» відшкодування не відповідає положенням пунктів 27.3, 27.4, 27.5 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року

№ 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV) (виплачено лише половину).

Виходячи з наведеного, положень пунктів 27.3, 27.4, 27.5 статті 27 Закону № 1961-IV, статей 1166, 1167, 1187, 1200 ЦК України, ОСОБА_1 просила :

-стягнути з ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування» на свою користь 54425 грн. страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із смертю її сина ОСОБА_3 , яка настала внаслідок страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди), який стався 19.05.2022 року.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування» на користь ОСОБА_1 54425 грн страхового відшкодування, з яких: 15425 грн - витрати на поховання та 39000 грн - моральна шкода.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування» на користь держави 992,40 грн судового збору.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2022 року стягнуто з ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування» на користь ОСОБА_1 8000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідно договору № 13 про надання правової допомоги від 25.07.2022 року, акту прийому-передачі наданих послуг від 04.11.2022 року, рахунку-фактури № 19 від 04.11.2022 року, дублікату квитанції № 0.0..1 від 04.11.2022 року, ОСОБА_1 було сплачено Адвокатському бюро «Синюк та партнери» за надання правничої допомоги 8000 грн. 18.11.2022 року від відповідача ПрАТ «СК «Арсенал - Страхування» надійшла заява про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, однак підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу з огляду на складність справи суд не вбачає. Отже, відповідно до вимог статей 137, 141 ЦПК України, суд дійшов висновку про стягнення ПрАТ «СК «Арсенал - Страхування» на користь ОСОБА_1 8000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись із рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції, ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування» подано через електронну пошту апеляційну скаргу (вх № 20414 від 01.12.2022 року, вх. № 4912 від 01.12.2022 року, вх. № 9070 від 05.12.2022 року), в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та додаткове рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що :

-відповідно до пункту 36.3 статті 36 Закону № 1961-IV, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Суд першої інстанції проігнорував зміст постанови про закриття кримінального провадження № 0000247 від 29.06.2022 року (яка в силу статті 82 ЦПК України має преюдиційний характер), з якої вбачається, що водій транспортного засобу «MAN NGX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода; в діях водія транспортного засобу «MAN NGX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які з технічної точки зору знаходились б у причинному зв`язку із виникненням події ДТП; водій транспортного засобу «MAN NGX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , дій пішохода не передбачав; транспортний засіб «MAN NGX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП знаходився у технічно справному стані; пішоход ОСОБА_3 порушив п. п. 4.8, 4.14 ПДР України.

У даному випадку наявні дві особи - учасники дорожнього руху в розумінні п.1.10 ПДР України, які є відповідальними за завдання шкоди. Шкода була завдана потерпілому пішоходу внаслідок сукупності дій (взаємного руху) вищевказаних осіб.

-судом першої інстанції також залишено поза увагою те, що відсутність у водія транспортного засобу технічної можливості уникнути ДТП є непереборною силою;

-розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, а кількість часу витраченого на надання правової допомоги позивачу - необґрунтованою, що не враховано судом при ухваленні рішення по справі.

-розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, а кількість часу витраченого на надання правової допомоги позивачу - необґрунтованою, що не враховано судом при ухваленні рішення по справі. З копії договору від 25.07.2022 року не вбачається, що послуги пов`язані саме з розглядом судової справи № 127/18436/22. Адвокат С. Синюк представляв інтереси позивача при досудовому зверненні до страховка раніше, у досудовому порядку, нових документів (доказів) до позовної заяви не додано, отже допомога представника позивача при підготовці даної позовної заяви полягала лише у копіюванні зазначених документів, що також є суто технічними діями. Послуги аналізу судової практики не передбачено договором про надання професійної правничої допомоги та не можуть вважатися професійною правничою допомогою; копіювання позовної заяви та доказів, доданих до неї, формування позовної заяви та всіх документів, що до неї додаються не мають впливу на хід розгляду справи, є суто технічними; до складу послуг входить участь у судових засіданнях, однак справа розглянута без виклику учасників справи.

08.12.2022 року Синюк С. Л. , який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано засобами поштового зв`язку відзив (вх № 9373 від 13.12.2022 року) на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції частково відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

У справі вставнолено наступні обставини.

19.05.2022 року о 20.45 год. водій ОСОБА_2 , керуючи автопоїздом у складі автомобіля «MAN NGX 18.440», державний номерний знак НОМЕР_1 , із напівпричепом «Schmitz», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись вулицею Житомирське шосе поблизу смт. Десна Вінницького району Вінницької області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який у невстановленому місці перетинав проїзну частину дороги з права наліво, по напрямку руху автопоїзда; внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_3 від отриманих травм загинув на місці пригоди.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «MAN NGX 18.440», державний номерний знак НОМЕР_1 була забезпечена полісом № АР/5747405 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування». Страхова сума за полісом № АР/5747405 на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю 260000 грн.

09.06.2017 року ОСОБА_1 , яка є матір`ю загиблого ОСОБА_3 (підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 05.04.1983 року, повторним Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 16.08.2018 року, а. с. 12, 16) звернулася до ПрАТ «СК «Арсенал - Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 108850 грн., яке складається з: 78 000 грн. - відшкодування моральної шкоди, 30 850 грн. - відшкодування витрат на поховання (а.с. 8).

Батько загиблого ОСОБА_3 - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повторним Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 17.04.2020 року (а. с. 17).

ПрАТ «СК «Арсенал - Страхування» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 54425 грн. та була здійснена його виплата.

Задовольняючи позов та відхиляючи доводи відповідача суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 274/4882/17-ц (провадження № 61-38295св18), за змістом пункту 36.3 статті 36 Закону № 1961-IV у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб; йдеться про поділ розміру заподіяної шкоди між особами, цивільно-правова відповідальність яких застрахована.

Цивільно-правова відповідальність пішохода ОСОБА_3 не була і не може бути застрахована відповідно до вимог Закону № 1961-IV, а тому розмір страхового відшкодування на користь позивача повинен визначатись страховиком без поділу розміру заподіяної шкоди на водія транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність власника якого була застрахована, та пішохода ОСОБА_3 , тобто сплата відповідних регламентних виплат у 50% розмірі не є обґрунтованою.

Судом взято до уваги те, що ОСОБА_1 понесла витрати на поховання сина ОСОБА_3 у розмірі 30850 грн., що підтверджується товарним чеком № 21/05/2022 від 21.04.2022 року (а. с. 18), тому виплаті підлягало страхове відшкодування витрат на поховання (регламентна виплата) у розмірі 30850 грн., з яких було виплачено відповідачем лише 15425 грн., тому стягненню з ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування» на користь ОСОБА_1 підлягає 15425 грн. витрат на поховання.

Зазначений висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди, зроблено за неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, з таких підстав.

Заперечуючи позовні вимоги ОСОБА_1 відповідач у своїх доводах посилався на дві підстави, а саме: на п. 36 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1193 ЦК України.

Згідно ст. 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення суд зазначає мотивовану оцінку кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Відхиляючи доводи відповідача про наявність підстав для часткової виплати страхового відшкодування згідно п. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», судом першої інстанції в порушення вимог ст. 265 ЦПК України не надано мотивованої оцінки відхилення доводів відповідача про наявність підстав для зменшення розміру відшкодування шкоди на підставі ст. 1193 ЦК України.

Отже, підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Положеннями статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до пункту 27.3 статті 27 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Згідно з пунктом 27.4 статті 27 Закону № 1961-IV страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем безпідставно відмовлено у виплаті позивачу страхового відшкодування з посиланням на пункт 36.3 статті 36 Закону № 1961-IV, оскільки відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 274/4882/17-ц (провадження № 61-38295св18), за змістом пункту 36.3 статті 36 Закону № 1961-IV у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб; йдеться про поділ розміру заподіяної шкоди між особами, цивільно-правова відповідальність яких застрахована.

Цивільно-правова відповідальність пішохода ОСОБА_3 не була і не може бути застрахована відповідно до вимог Закону № 1961-IV, а тому розмір страхового відшкодування на користь позивача повинен визначатись страховиком без поділу розміру заподіяної шкоди на водія транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність власника якого була застрахована, та пішохода ОСОБА_3 , тобто сплата відповідних регламентних виплат у 50 % розмірі.

Однак, колегія суддів вважає, що наведені у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування» аргументи про зменшення розміру відшкодування моральної шкоди відповідно до частини другої статті 1193 ЦК України є такими, що заслуговують на увагу та грyнтуються на нормах матеріального права та встановлених у справі фактичних обставинах.

Відповідно до частини першої, другої, четвертої статті 1193 ЦК України шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення.

Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (частина друга статті 1193 ЦК України), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо).

При завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України). Під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (пункт 1 частини першої статті 263 ЦК України), тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад, суїцид).

У справі вставнолено, що 19.05.2022 року о 20.45 год. водій ОСОБА_2 , керуючи автопоїздом у складі автомобіля «MAN NGX 18.440», державний номерний знак НОМЕР_1 , із напівпричепом «Schmitz», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись вулицею Житомирське шосе поблизу смт. Десна Вінницького району Вінницької області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який у невстановленому місці перетинав проїзну частину дороги з права наліво, по напрямку руху автопоїзда; внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_3 від отриманих травм загинув на місці пригоди.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження № 0000247 від 29.06.2022 року водій транспортного засобу «MAN NGX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода; в діях водія транспортного засобу «MAN NGX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які з технічної точки зору знаходились б у причинному зв`язку із виникненням події ДТП; водій транспортного засобу «MAN NGX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , дій пішохода не передбачав; транспортний засіб «MAN NGX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП знаходився у технічно справному стані; пішоход ОСОБА_3 порушив п. п. 4.8, 4.14 ПДР України (а. с.4-5).

У справі вставнолено та не заперечується сторонами, що відповідачем виплачено позивачу страхове відшкодування (моральну шкоду) в сумі 39000 грн (а. с. 1 зворот).

При таких обставинах, враховуючи фактичні обставини справи, поведінку потерпілого, факт наявності грубої необережності потерпілого від нещасного випадку, характер та обсяг страждань позивача з урахуванням їх тривалості, істотності вимушених змін у її житті, виходячи із засад розумності, пропорційності та справедливості, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди слід відмовити, оскільки позивачу виплачено відповідачем страхове відшкодування моральної шкоди в сумі 39000 грн, а тому розмір моральної шкоди, яку позивач оцінила 78000 грн відповідно до пункту 27.3 статті 27 Закону № 1961-IV, та просила стягнути з відповідача 39000 грн слід зменшити відповідно до частини другої статті 1193 ЦК України, так як груба необережність потерпілого сприяла виникненню шкоди.

Щодо вимог про відшкодування витрат на поховання.

Згідно частини третьої статті 1193 ЦК України вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання.

ОСОБА_1 понесла витрати на поховання сина ОСОБА_3 у розмірі 30850 грн., що підтверджується товарним чеком № 21/05/2022 від 21.04.2022 року (а. с. 18), тому виплаті підлягало страхове відшкодування витрат на поховання (регламентна виплата) у розмірі 30850 грн., з яких було виплачено відповідачем лише 15425 грн.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 15425 грн витрат на поховання.

Відповідно до пункту 1-4 частини першої статті 367 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткову обґрунтованість аргументів апеляційної скарги, відтак рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на поховання в сумі 15425 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо оскарження додаткового рішення суду першої інстанції.

Зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 15425 грн витрат на поховання, відтак підлягає скасуванню також додаткове рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача судові витрати, які складають з наступного :

-281,13 грн. судовий збір за подання позовної заяви пропорційно до задоволеної частини позивних вимог (розрахунок 992,40 х 28,34 % = 281,13 грн);

-2267,20 грн витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції пропорційно до задоволеної частини позивних вимог (розрахунок 15425 х 100 : 54425 = 28,34 %; 8000 (розмір витрат на правничу допомогу) х 28,34 % = 2267,20 грн.);

Також суд апеляційної інстанції враховує те, що при поданні апеляційної скарги ПрАТ «СК «Арсенал - Страхування» сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1488,60 грн відповідно до платіжного доручення № 60252655від 15.11.2022 року (а. с. 78 зворот), апеляційна скарга задоволена на 71,66 %, тому підлягає компенсації відповідачу судовий збір за подання апеляційної скарги пропорційно до задоволеної частини апеляційної скарги в сумі 1066,73 грн (розрахунок 1488,60 х 71,66 % = 1066,73 грн), оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Частиною десятою статті 141 ЦПК України визначено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

За таких обставин розмір судових витрат, який підлягає компенсації ПрАТ «СК «Арсенал - Страхування» за рахунок держави слід зменшити (1066,73 (розмір судового збору, який підлягає компенсації відповідача за рахунок держави за подання апеляційної скарги) - 281,13 (розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь держави за подання позовної заяви пропорційно до задоволеної частини) = 785,60 грн.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Арсенал - Страхування» задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2022 року та додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2022 року у даній справі скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Арсенал - Страхування» про стягнення страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства«Страхової компанії«Арсенал-Страхування» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) 15425 (п`ятнадцять тисяч чотириста двадцять п`ять) гривень витрат на поховання.

В частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 39000 гривень відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Арсенал-Страхування» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) 2267 (дві тисячі двісті шістдесят сім гривень) 20 копійок судових витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.

Компенсувати Приватному акціонерному товариству «Страховій компанії «Арсенал-Страхування» () понесені у зв`язку з поданням апеляційної скарги судові витрати у розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 60 копійок за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: Т. О. Денишенко

В. П. Рибчинський