Номер провадження № 2/521/379/23
11січня 2023 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді - Громіка Д.Д.,
при секретарі - Котигорох Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду міста Одеси, матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по вищевказаній цивільні справі визначено суддю Громіка Д.Д.
Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 05.01.2022 року було постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Розглянувши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступних висновків.
Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист.
Суд, як передбачено в статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Ця норма кореспондується із постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», яка наголошує, що суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Дана норма втілена в національному законодавстві, зокрема в ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка регламентує, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.
Законом України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», визначено, що інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978р. у справі «Zand v.Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч.1 ст.6 Конвенції, передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий не маючи юрисдикції судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1 ст.378 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтись також за місцем заподіяної шкоди.
Згідно до ч. 10 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим місцем його проживання чи перебування в Україні.
В обґрунтування підстав звернення до Малиновського районного суду м. Одеси, позивач посилався на те, що відповідачка зареєстрована на території Малиновського району м. Одеси за адресою: м. Одеса, вул. Капітана Гаврикова, 16.
Згідно отриманої судом інформації з Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, що відповідач ОСОБА_2 по м. Одесі та Одеській області не значиться.
Згідно довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, вбачається що інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 відсутня.
Крім того, на електронну адресу Малиновського районного суду міста Одеси від відповідачки ОСОБА_2 31.03.2022р. надійшов лист, що вона є громадянкою Молдови та проживає за місцем реєстрації в Молдові.
Враховуючи те, що з наданої до суду інформації, щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , зазначена в позові адреса проживання відповідачки в АДРЕСА_1 , не являється останнім відомим місцем її проживання чи перебування в Україні, та взагалі відповідач ОСОБА_2 по м. Одесі та Одеській області не значиться, отже підстави, відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, для звернення до Малиновського районного суду м. Одеси відсутні.
Також, слід зазначити, що відповідно до матеріалів справи, місцем заподіяної шкоди є автодорога «Одеса-Білгород-Дністровський» Овідіопольського району Одеської області, що територіально належить до юрисдикції Овідіопольського районного суду Одеської області.
Згідно ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Згідно п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Згідно положень ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Враховуючи предмет спору, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, повинно бути передано до Овідіопольського районного суду Одеської області, відповідно до вимог п. 1. ч. 1 ст. 31 ЦПК України
Керуючись ст.ст. 2, 30, 31, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя, -
Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити учасникам справи.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення, з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя: Д.Д. Громік