Справа № 453/828/22 Головуючий у 1 інстанції: Брона А.Л.
Провадження № 22-ц/811/2277/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.
Суддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

секретар : Салата Я.І.
З участю: заявника ОСОБА_1 , апелянта ОСОБА_2 , представника апелянтів адвоката Дмитрович Н.В. та представника МОУ Лесик-Гошко О.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 453/828/22 за апеляційною скаргою представника осіб, що не брали участі у справі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 -адвоката Дмитрович Наталії Василівни на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 04 серпня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересованих осіб Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області, Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -
в с т а н о в и в:
27.07.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою за участю заінтересованих осіб Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області, Міністерства оборони України, в якій просить встановити факт її проживання та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 19 вересня 2016 року до дати загибелі останнього - ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обгрунтування заяви зазначає, що з 19 вересня 2016 року проживала разом з ОСОБА_5 , як дружина та чоловік. Шлюб з померлим не реєструвала, оскільки в цьому не було потреби, так як обговорювали питання укладення офіційного шлюбу на 08 грудня 2022 року, в день ОСОБА_6 .
Стверджує, що за час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм квартири, робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту, крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів, що підтверджується фотокартками, а також актом про встановлення фактичного місця проживання , який складений в присутності сусідів.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, 05 березня 2022 року ОСОБА_5 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та інших нормативно-правових актів України для захисту суверенітету і територіальної цілісності України.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 загинув під час виконання бойового завдання біля м. Попасна Попаснянського району Луганської області внаслідок бойового зіткнення та масованого артилерійського обстрілу.
Оскільки заявниця та ОСОБА_5 не перебували в офіційному зареєстрованому шлюбі, то у неї виникли проблеми з визнання права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої державою у зв`язку з загибеллю військовослужбовця.
Оскаржуваним рішенням заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області, Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 19 вересня 2016 року до дати його загибелі ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду оскаржила представник осіб, що не брали участі у справі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 -адвокат Дмитрович Наталія Василівна.
В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про їхні права, оскільки ОСОБА_5 був батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з метою отримання одноразової грошової допомоги передбаченої ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не залучивши їх до участі у справі в якості заінтересованих осіб, хоча знала, що апелянти є найближчими родичами і ОСОБА_3 будучи неповнолітньою на час смерті батька теж має право на зазначену допомогу. Також, зазначає, що дане рішення впливає на спадкові права апелянтів.
Ухвалюючи рішення про задоволення заяви, судом взято до уваги акт про встановлення місця проживання ОСОБА_5 складений відділом соціального захисту в присутності свідків, однак такий мітить неправдиву інформацію, оскільки на момент смерті ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 із ОСОБА_2 (дочка) та ОСОБА_7 (онук) та постійно проживав за вказаною адресою до часу одруження ОСОБА_4 . Зазначене підтверджується довідкою Козівської сільської ради. Всі особисті речі ОСОБА_5 зберігаються у квартирі по даний час . Станом на вересень 2016 року ОСОБА_2 була студенткою і батько про неї піклувався , всі свята вони святкували у с.Сасів Золочівського району де проживав батько ОСОБА_5 . Жодних жінок з якими батько проживав як чоловік і жінка з 2016 року по день смерті не було. Після 2020 року батько повідомив дочці, що почав зустрічатися із жінкою, однак продовжував проживати в своїй квартирі і не знайомив з нею. Подавши дану заяву, заявниця переслідує матеріальний інтерес, а саме отримання одноразової грошової допомоги на яку вона не має права. Належних і допустимих доказів ведення спільного господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , наявності в них спільного бюджету , проведення спільних витрат , придбання іншого майна в інтересах сім`ї , що є необхідним для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заявницею не подано , а акт про встановлення місця проживання не може бути єдиною підставою для встановлення такого факту. Така позиція відповідає правовим висновкам висловлених у постановах Верховного Суду від 25.01.2018 року у справі №337-5266/15-ц, від 14.02.2018 року у справі №129/2115/15-ц. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу відмовити.
Заявниця ОСОБА_1 відповідно до ст.360 ЦПК України подала відзив на апеляційну скаргу.
У відзиві зазначає, що доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішенням суду вирішено питання про права доньок загиблого, а також , що рішення впливає на їх спадкові права, однак такі твердження є хибними. Стверджує, що відповідно до п.2 Постанови КМУ від 28.02.2022 року №186 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, сім`ям загиблих осіб виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 грн. , яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ч.1 ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей» . Акцентує увагу суду на тому, що в прохальній частині заяви відсутня вимога про визнання права на призначення та отримання одноразової допомоги. Звертає увагу, що апелянт ОСОБА_2 не має права на отримання зазначеної допомоги, тому її права зазначеним рішенням не порушуються, а молодша донька народжена поза зареєстрованим шлюбом ОСОБА_5 та колишньої дружини ОСОБА_8 . Протягом останніх семи років вона проживає з матір`ю і вітчимом в Ізраїлі та була відсутня на похоронах батька. Вважає, що судом першої інстанції на підставі належних і допустимих доказів встановлено факт спільного проживання заявниці із загиблим ОСОБА_9 , його донькам було відомо про їх спільне проживання, оскільки в справі наявні спільні фото заявниці з загиблим та його доньками. Про наявність у ОСОБА_10 двох дочок зазначено у заяві, тому твердження апелянтів про приховування зазначеної інформації є безпідставними. Зазначає, що жодним чином рішення на спадкові права апелянтів не впливає, оскільки за зазначеним рішенням вона відноситься до четвертої черги спадкоємців, яка може прийняти спадщину лише при відсутності спадкоємців попередньої черги. Стверджує, що звернулась до суду з даною заявою , тому що іншого порядку встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу не існує. Просить залишити рішення суду без змін.
Представник апелянтів подала пояснення на відзив на апеляційну скаргу. Зазначає, що заявниця ОСОБА_1 претендує на грошову компенсацію після смерті ОСОБА_5 як і його донька ОСОБА_3 , а тому її права були порушені судом , який не встановив коло заінтересованих осіб та не залучив їх до участі в розгляді справи. Щодо встановлення факту спільного проживання то обов`язковими умовами крім спільного проживання є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування , купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням , інших обставин,які засвідчують реальність сімейних відносин, однак зазначених доказів матеріали справи не містять . Спільні фото, спільна присутність на святкуваннях свят, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю , не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце усталені відносини притаманні подружжю.
Представник Міністерства оборони України Лесик-Гошко О.Є. надала письмові пояснення по справі. У поясненні зазначає, що Міністерство оборони України не погоджується з рішенням, оскільки вважає, що в даному випадку наявний спір про право, а тому заява не могла розглядатись в порядку окремого провадження. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту , виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення , зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Також судом допущено процесуальні порушення, оскільки не залучено до участі у справі заінтересованих осіб.
Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено такі обставини.

Згідно сповіщення тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_11 , адресованого начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 , 06.04.2022 року з 10 год. по 18 год., внаслідок бойового зіткнення та масованого артилерійського обстрілу поблизу АДРЕСА_3 загинув солдат 2 гранатометного відділення протитанкового взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_5 .

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 20 квітня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вбачається, що ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 20 квітня 2022 року складено відповідний актовий запис № 2485. Місце смерті Україна, Луганська область, Попаснянський район, місто Попасна.

Відповідно до довідки № 640, виданої 05.07.2022 року виконавчим комітетом Сколівської міської ради Львівської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 і загинув під час військових дій у м. Попасна, Луганської області, 06.04.2022 року.

Згідно акту про встановлення фактичного місця проживання, складеного начальником та головним спеціалістом відділу соціального захисту О. Колодяжна та ОСОБА_12 в присутності свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , вбачається, що ОСОБА_5 , який загинув під час військових дій у м. Попасна 06.04.2022 року, проживав разом з ОСОБА_20 у АДРЕСА_1 з вересня 2016 року по час мобілізації однією сім`єю та при цьому не були одружені.
Ухвалюючи рішення про задоволення заяви, суд виходив з того, що факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до загибелі останнього підтверджується зазначеними вище доказами, а також оглянутими в судовому засіданні фотокартками дозвілля родини та відповідними чеками і квитанціями, які знаходяться в матеріалах справи.
Однак ухвалюючи рішення, суд допустив порушення процесуального права, які не можуть бути залишені поза увагою апеляційного суду та є підставою для скасування рішення та залишення заяви без розгляду.
Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність та прикладну значущість і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Важливою також є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом.

У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме:

- тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки;

- якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з частинами 1-3, 6 ст.294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК україни суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За змістом наведених положень закону окреме провадження є безспірним, оскільки в ньому не розглядається матеріально-правовий спір, а можуть встановлюватися тільки факти та стани, які мають юридичне значення, а також підтверджуватися наявність чи відсутність неоспорюваних прав.

Встановлення факту не повинно пов`язуватися з наступним вирішенням спору про право та впливати на обсяг цивільних прав та обов`язків в інших правовідносинах третіх осіб, які не були залучені до участі у справі як заінтересовані особи. Інакше така заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а відповідний факт, за наявності спору про право, має бути встановлений у справі в порядку позовного провадження.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 7 листопада

2018 року у справі № 638/2475/13-ц (провадження № 61-14906св18).

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права, за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Перевіривши матеріали справи, судом апеляційної інстанції з`ясовано, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу необхідно ОСОБА_1 для отримання права на одноразову грошову допомогу у зв`язку із смертю військовослужбовця, яка передбачена Постановою КМУ №168 від 28 лютого 2022 року « Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» і розподіляється відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», про що заявник зазначила у заяві про встановлення факту.

Особи, які подали апеляційну скаргу, вважають, що заявник ОСОБА_1 такого права не має та оспорюють факт спільного проживання їх батька із заявницею.

Відтак в даному випадку існує спір про право на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок смерті військовослужбовця між заявником, яка звернулась в суд з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та доньками загиблого військовослужбовця, одна з яких, а саме ОСОБА_3 на час його смерті не досягла повноліття.

Згідно з підпунктом 1-3 пункту 2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»(далі Закон) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Відповідно до ст.16-1 Закону у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону(стаття 16-3 Закону).

Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у даній справі вплине на кількість осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги та відповідно на її розмір для кожної особи, яка має на неї право , тобто встановлення факту пов`язане з наступним вирішенням спору про право, що відповідно є підставою для розгляду такої заяви по суті в порядку позовного провадження.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що встановлення факту у даній справі впливає на обсяг цивільних прав і обов`язків осіб, які не були залучені до участі у справі як заінтересовані особи, зокрема дочки загиблого ОСОБА_3 , яка на час смерті не досягла повноліття.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про розгляд заяви ОСОБА_1 в порядку окремого провадження, тому апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції - скасуванню із залишенням заяви ОСОБА_1 без розгляду, роз`яснивши їй, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Такий висновок узгоджується із правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 16 березня 2020 року у справі № 639/489/18 (провадження № 1162св19).

Відповідно до ч.1 ст.17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.3 п.4, 383,384,389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника осіб, що не брали участі у справі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 -адвоката Дмитрович Наталії Василівни задовольнити частково.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 04 серпня 2022 року скасувати.

Провадження у справі №453/828/22 за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованих осіб Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області, Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 24 січня 2023 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк