КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа №754/7919/21
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/4319/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 січня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргуОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року (суддя Зотько Т.А.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та пені по аліментам,

встановив:

у травні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по виплаті аліментів в сумі 140 501грн 64коп. та пені за прострочення зі сплати аліментів в розмірі 1 740 815грн 32коп.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2012 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано. В шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - позивач у справі.

Позивач посилався на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 6 липня 2017 року у справі №761/2705/17 стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі ј всіх видів заробітку (доходу) відповідача. На підставі вказаного рішення суду 10 жовтня 2017 року був виданий виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження.

Позивач зазначав, що відповідно до розрахунку заборгованість по аліментам станом на 12 червня 2020 року становить 140 501грн 64коп., а неустойка за період з 20 січня 2017 року по 12 червня 2020 року становить 1 740 815грн 32коп. (140 501, 64грн х 1239 днів х1%).

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість по несплаченим аліментам у розмірі 140 501грн 64коп. та пеню за прострочення сплати аліментів у загальному розмірі 70 250грн 82коп. В задоволенні інших вимог позову відмовлено. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908грн.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментам та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач посилається на неправильне застосування судом норм матеріального

права та зазначає, що чинним законодавством запроваджено заборону одночасного застосування подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, в даному випадку заборгованість зі сплати аліментів вже нарахована державним виконавцем при виконанні рішення Шевченківського районного суду м. Києва по справі №761/2705/17, тож задоволення позовних вимог в цій частині призвело до подвійного стягнення, що є порушенням статті 61 Конституції України.

Позивач, отримавши 29 листопада 2022 року копію апеляційної скарги та ухвали про відкриття апеляційного провадження, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (с.с.150), відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Колегія суддів залишає без розгляду письмові пояснення адвоката Фадєєвої Н.І., які надійшли до Київського апеляційного суду 28 грудня 2022 року, оскільки у підтвердження своїх повноважень, як представника ОСОБА_2 , адвокат Фадєєва Н.І. не надала належних документів, а доданий до поясненьордер серії КС №456290 від 21 грудня 2022 року не відповідає типовій формі ордера, затвердженій рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019р. № 41, а відтак не є дійсним.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що відповідач є матір`ю позивача ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 6 липня 2017 року у справі №761/2705/17 стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на сина ОСОБА_2 щомісячно в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 січня 2017 року і до досягнення ОСОБА_2 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Батько позивача - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі вказаного заочного рішення суду 10 жовтня 2017 року виданий виконавчий лист та відкрито виконавче провадження.

Згідно довідки - розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за період з 20 січня 2017 року по 31 січня 2018 року №54920288/09, складеної 5 березня 2021 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полісмаком О.О., станом на 12 червня 2020 року відповідач має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 140 501грн 64коп.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив зтого, що відповідач, будучи обізнаною про свій обов`язок утримувати сина до досягнення ним повноліття, своєчасно аліменти не виплачувала, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 140 501грн 64коп., яка на момент смерті стягувача ОСОБА_3 ,погашена не була.

Також суд першої інстанції у рішенні зазначив, що оскільки заборгованість по сплаті аліментів за період 2017-2020 року виникла з вини відповідачки, позивач, як власник одержаних на його утримання коштів, має право на стягнення з відповідачки неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, але не більше 100 відсотків заборгованості. Разом з тим, враховуючи, що довідка-розрахунок заборгованості містить інформацію про застосування штрафу до боржниці у розмірі 70 250,82грн та визначено загальний розмір заборгованості у розмірі

24802,62грн, суд першої інстанції остаточно визначив розмір (неустойки) пені, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, у загальному розмірі 70250,82грн.

Рішення суду в частинічасткового задоволення позовних вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів не оскаржується і відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України не є предметом апеляційного перегляду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частин 1 та 3 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Частиною 8 вказаної норми передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду визначений статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, вимога позивача про стягнення заборгованості у даній справі може спричинити подвійне стягнення аліментів, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові в цій частині.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Однак, суд першої інстанції вказаного не врахував та ухвалив рішення про стягнення з відповідачки заборгованості по сплаті аліментів, яка підлягає стягненню у порядку виконання рішення суду виконавчою службою, яка здійснює примусове виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментам неповно встановив обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору у цій частині, тому рішення суду в частині стягнення заборгованості по сплаті аліментів підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості по аліментам скасувати, ухваливши в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні зазначених позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк