Справа № 287/2189/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Кононихіна Наталія Юріївна, розглянувши заяву Новобілокоровицького багатогалузевого комунального підприємства про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Новобілокоровицьке багатогалузеве комунальне підприємство звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 11535,59 грн. та судового збору у розмірі 248,10 грн., мотивуючи тим, що боржник не виконала свої зобов`язання щодо оплати наданих їй послуг за утримання будинків та прибудинкової території, житлово-комунальні послуги.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, суддя доходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбаченихстаттею 161 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 161 ЦПК України встановлено вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що заявлена у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України до стягнення сума має бути безспірною та підтверджена відповідними доказами.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

У заяві про видачу судового наказу, заявник просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за утримання будинків та прибудинкової території, житлово-комунальні послуги, яка є споживачем вказаних послуг за адресою: квартира АДРЕСА_1 .

При цьому, з довідки про розрахунок заборгованості за використані житлово-комунальні послуги з утримання будинків та прибудинкової території, з централізованого водопостачання і водовідведення, із збирання та вивезення твердих побутових відходів №791 від 03.11.2022 встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 за надані послуги заявником нараховувалась за період з листопада 2019 року по листопад 2022 року. З заявою про видачу судового наказу заявник звернувся 11.11.2022 року. У поданій суду заяві Новобілокоровицьке багатогалузеве комунальне підприємство не зазначає період, за який утворилася означена заборгованість по сплаті за надані житлово-комунальні послуги, що в свою чергу позбавляє суд можливості встановити дотримання заявником строку позовної давності.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до вимог пункту 5 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд з такою вимогою.

Таким чином, із поданих заявником документів неможливо встановити, чи з моменту виникнення права вимоги не пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Крім того, згідно змісту заяви про видачу судового наказу, заявник просить стягнути із боржника суму боргу за використані житлово-комунальні послуги з утримання будинків та прибудинкової території, житлово-комунальні послуги у сумі 11535,59 грн., проте згідно оборотної відомості по особовому рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 у період з листопада 2019 р. по жовтень 2022 року у розрахунку заборгованості у графі «вх.сальдо на 01.11.2019» зазначено суму 6834,80 грн., проте заявником не зазначено, за який саме період утворилась вказана заборгованість.

Вказані обставини свідчать про те, що заявником не надано доказів на підтвердження обставин, що зазначені у заяві про видачу судового наказу.

За таких обставин, оскільки заява про видачу судового наказу подана із порушенням вимог п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, вважаю за необхідне згідно з вимогами п. 1 ч. 1ст.165 ЦПК України відмовити заявнику у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.165,259-261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Новобілокоровицькому багатогалузевому комунальному підприємству у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Роз`яснити заявнику право на звернення до суду з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвалу може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н. Ю. Кононихіна