Справа № 189/1401/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.01.2023 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Редько О.В.

при секретарі Корховій М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , відділу № 4 Упраління у Синельниківському районі Головного управління держгеокадасту у Дніпропетровській області, треті особи: Покровська селищна рада Синельниківського району Дніпропетровської області, Приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко Марина Григорівна про визнання права власності на земельну ділянку та скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, -

встановив

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Атаманюк І.Л. звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , відділу № 4 Упраління у Синельниківському районі Головного управління держгеокадасту у Дніпропетровській області, треті особи: Покровська селищна рада Синельниківського району Дніпропетровської області, Приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М. Г. про припинення права власності на земельну ділянку та скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку. В позовній заяві зазначив, що за життя, матір позивачки ОСОБА_3 , набула право власності на землю згідно Державного акту на право приватної власності серії ІІ-ДП № 026309, виданого на підставі Рішення Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області № 9/23 від 28.12.1999 року на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:007:0084, площею 3,62 га із земель КСП «Побєда» Покровської селищної ради. Набуття права власності громадянкою ОСОБА_3 на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:007:0084, площею 3,62 га, та реєстрацією за громадянкою ОСОБА_3 підтверджується наступними документами: витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-020 від 01.12.2020 року; листом про надання інформації від 14.12.2020 року за вихідним номером 3 відділу у Покровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області; листом-відповіддю від 26 листопада 2021 року № 260/55-21 Відділу № 4 Управління у Синельниківському району Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянка ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане 28 жовтня 2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:007:0084, площею 3,4225 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 026309, виданого на ім`я громадянки ОСОБА_3 . З метою отримання інформації про наявність зареєстрованої за померлою ОСОБА_3 земельної ділянки, державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Кривошей О.Г. 13.11.2020 року за вих. № 674/0214 було направлено запит до Відділу у Покровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Згідно наданого на запит витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-020 від 01.12.2020 року, право власності на земельну ділянку кадастровий номер: :01:007:0084, площею 3,4225 га в Державному земельному кадастрі зареєстровано за ОСОБА_3 . Під час оформлення ОСОБА_1 спадщини на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:007:0084, площею 3,4225 га, від відділу у Покровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області було отримано лист з інформацію про те, що земельна ділянка з кадастровим номером: :01:007:0084, дійсно належить померлій ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звернулася до Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області за місцем знаходження спадкового нерухомого майна - земельної ділянки кадастровий номер: :01:007:0084 площею 3,4225 га, з метою вступу у спадщину на спадкове майно, в тому числі, і земельну ділянку кадастровий номер: :01:007:0084, площею 3,4225 га, яке залишилося від матері, та подала державному нотаріусу заяву про вступ у спадщину за законом. 27 січня 2021 року, державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Кривошей О.Г. винесено Постанову, якою ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно, у зв`язку із реєстрацією права власності на земельну ділянку за іншою особою. На підтвердження того факту, що земельна ділянка площею 3,4224 га, кадастровий номер: :01:007:0084, яку ОСОБА_1 повинна була успадкувати за законом від померлої матері ОСОБА_3 , зареєстрована за іншою особою ОСОБА_4 , державним нотаріусом Кривошей О.Г. було надано позивачці Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, згідно якої 23.01.2014 року колишнім державним реєстратором Покровського районного управління юстиції Замфір О. М. на підставі прийнятого ним Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 10195199, про реєстрацію права власності на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:007:0084, площею 3,4225 га, зареєстровано право власності на земельну ділянку за громадянином ОСОБА_4 .. Також вказана Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно містить інформацію про те, що реєстрація права власності на земельну ділянку кадастровий номер: :01:007:0084, площею 3,4225 га за громадянином ОСОБА_4 було здійснено на підставі акта на право приватної власності на землю, серія та номер: 550, виданий 25.04.2000 року, видавник: Покровська селищна рада народних депутатів Дніпропетровської області. Площа земельної ділянки, зареєстрованої за громадянином ОСОБА_4 складає 3,62 га, а площа земельної ділянки, яку повинна успадкувати за законом ОСОБА_1 складає 3,4224 га. Тобто, враховуючи викладене, колишнім державним реєстратором Покровського районного управління юстиції Замфір О.М., можливо, помилково, але незаконно було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Згідно листа Відділу у Покровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про надання інформації від 14.12.2020 року за № 3, померлому ОСОБА_4 (спадкоємець ОСОБА_2 ), належала земельна ділянка з кадастровим номером: :01:007:1332. Також у вказаному листі від 14.12.2020 року за № 3, Відділ у Покровському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надав інформацію про те, що земельна ділянка з кадастровим номером: :01:007:0084, дійсно належить померлій ОСОБА_3 . Тобто, померлий ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ніколи не був власником земельної ділянки площею 3,4225 га, кадастровий номер :01:007:0084, а являвся власником земельної ділянки площею 3,6178 га, кадастровий номер :01:007:1332, із цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ- ДП № 026313. У зв`язку з чим, просить суд скасувати Рішення Державного реєстратора Покровського районного управління юстиції Замфір Олега Миколайовича, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 10195199, про реєстрацію права власності на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:007:0084, площею 3,4225 га за громадянином ОСОБА_4 , зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 42, номер запису про право власності: 4367268. Визнати за громадянкою ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:007:0084, площею 3,4225 га в порядку спадкування за законом від померлої ОСОБА_3 , якій належала земельна ділянка на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ДП № 026309. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Атаманюк І.Л. надав до суду заяву про розгляд справи без часті позивача та його представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 , надав до суду відзив, в якому позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник відповідача відділу № 4 Упраління у Синельниківському районі Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не надав. Представник третьої особи Покровська селищна рада Синельниківського району Дніпропетровської області О.О. Чичикало надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, рішення просить винести на розсуд суду. Третя особа приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко Марина Григорівна про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв та клопотань до суду не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до приписів ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що, мати позивачки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 (а.с. 14). Згідно копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, за життя ОСОБА_3 володіла земельною ділянкою, кадастровий номер :01:007:0084, площею 3,4225 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Покровського району Дніпропетровської області (а.с. 16). Згідно копії постанови, 27 січня 2021 року державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Кривошей О.Г. винесено ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва площею 3,4224 га, кадастровий номер: :01:007:0084, що знаходиться на території Покровської селищної ради Дніпропетровської області, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку із реєстрацією права власності на земельну ділянку за іншою особою (а.с. 13). Згідно копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.01.2021 року, 23.01.2014 року державним реєстратором Покровського районного управління юстиції Замфір О.М. на підставі прийнятого ним Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 10195199, про реєстрацію права власності на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:007:0084, площею 3,4225 га, право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за громадянином ОСОБА_4 (а.с. 23). Згідно інформації з відділу у Покровському районі Головного управління держгеокадстру у Дніпропетровській області від 14.12.2020 року, земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0084, дійсно належить померлій ОСОБА_3 . Дійсний кадастровий номер земельної ділянки, що належала померлому ОСОБА_4 (спадкоємець ОСОБА_2 ) :01:007:1332. Крім цього, згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є спадкоємцем земельної ділянки площею 3,6178 га, кадастровий номер :01:007:1332 після смерті свого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 31). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.ч.1, 2 ст.78 Земельного кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатисяземельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст. 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав і основоположних свобод» кожному гарантується право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених Законом і загальними принципами міжнародного права. Цією Статтею також визначено певні гарантії прав приватних осіб у випадку втручання держави у їхні права. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1ст. 316 ЦК України - правом власності - є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України визначено зміст права власності, який полягає у тому, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, який не відповідає закону і порушує права власника, за позовом власника майна, визнається судом незаконним та скасовується. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 зроблено висновок, що "недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим". Правовідносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ст. 11 вказаного закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Згідно ст. 12 Закону відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведено реєстраційні дії. Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав. Верховний Суд у постанові від 03.09.2020 року, справа № 914/1201/19, зазначив, що за змістом статей 3, 15, 16 ЦК правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки, в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що у такий спосіб буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Так, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Способами судового захисту порушених прав та інтересів особи в даному випадку є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Враховуючи обставини справи та те, що відновити своє порушене право власності на спірну земельну ділянку, кадастровий номер :01:007:0084, позивачка позбавлена можливості скористатись будь-яким іншим способом захисту своїх прав, крім обраного - скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень одночасно з визнанням права власності на земельну ділянку, а також те, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав, відповідні права чи обтяження припиняються. Суд вважає, що такий спосіб захисту прав не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, та є єдиним можливим способом відновлення порушеного права позивачки. Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та встановлені обставини справи, суд вважає, що позивачкою ОСОБА_1 наведено достатньо доказів на підтвердження підстав для скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а тому, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст. 317, 328 ЦК України, ст. ст. 78, 90 Земельного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст.ст. 10, 13, 12, 76-89, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , відділу № 4 Упраління у Синельниківському районі Головного управління держгеокадасту у Дніпропетровській області, треті особи: Покровська селищна рада Синельниківського району Дніпропетровської області, Приватний нотаріус Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко Марина Григорівна про визнання права власності на земельну ділянку та скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку - задовольнити. Скасувати Рішення Державного реєстратора Покровського районного управління юстиції Замфіра Олега Миколайовича, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 10195199, про реєстрацію права власності на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:007:0084, площею 3,4225 га за громадянином ОСОБА_4 , зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 42, номер запису про право власності: 4367268. Визнати за громадянкою ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:007:0084, площею 3,4225 га в порядку спадкування за законом від померлої ОСОБА_3 , якій належала земельна ділянка на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ДП № 026309. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Редько

23.01.2023