Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2023 Справа №607/17202/23 Провадження №2/607/3308/2023

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Тетяна Володимирівна про визнання права власності на спадкове майно, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі рішення виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів № 146 від 25 липня 1990 року «Про оформлення права власності на жилі будинки» було видане свідоцтво про право власності, яке посвідчує, що цілий жилий будинок, з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належить колгоспному двору, що складається з чотирьох членів, головою якого був - ОСОБА_3 . Даний житловий будинок, з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , складався з житлового будинку загальною площею 27,3 м.кв. та тамбуру; літньої кухні, тамбуру та навісу; вбиральні; огорожі. Станом на 15 квітня 1991 року у згаданому будинку, який мав статус колгоспного двору, були зареєстровані та проживали: голова двору ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), його дружина - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), дочка - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), син - ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

ІНФОРМАЦІЯ_5 , у віці 52 років, помер ОСОБА_3 .На день смерті ОСОБА_3 , був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 разом із: дочкою, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та колишньою дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 , у селі Мишковичі Тернопільського району Тернопільської області, у віці 32 років, помер ОСОБА_5 . Останній, на день смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Станом на 15 квітня 1991 року право власності на спірний житловий будинок, який має статус колгоспного двору, належало: ОСОБА_3 (у розмірі 1/4 частини); ОСОБА_1 (у розмірі 1/4 частини); ОСОБА_4 (у розмірі 1/4 частини); ОСОБА_5 (у розмірі 1/4 частини).

Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т. В., було заведено спадкову справу, хоча ніхто із спадкоємців не оформляв спадкових прав. Після його смерті вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини такі особи: дочка ОСОБА_2 (частка, якої зросла, та вже становила: 1/4 + 1/8 = 3/8 частини житлового будинку), син ОСОБА_5 (частка, якого зросла, та вже становила: 1/4 + 1/8 = 3/8 частини житлового будинку).

Після смерті ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т. В., було заведено спадкову справу. ОСОБА_5 за життя не оформляв заповіту. Після смерті ОСОБА_5 , вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - мати спадкодавця ОСОБА_1 .

11 жовтня 2021 року, приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т. В., було відмовлено ОСОБА_2 представнику по довіреності ОСОБА_1 , у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/8 (три восьмих) частки житлового будинку за номером АДРЕСА_1 , після смерті її сина ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , якому належала 1/4 частка вказаного житлового будинку та який прийняв 1/8 частку вказаного житлового будинку після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , але не оформив своїх спадкових прав.

З огляду на вказане позивачка ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на 3/8 (три восьмих) ідеальних частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у селі Мишковичі Тернопільського району Тернопільської області.

Ухвалою судді від 14 вересня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/17202/23. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

27 вересня 2023 року Тернопільським міськрайонним судом зареєстровано зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначено, що у провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває на розгляді справа № 607/17202/23 від 12 вересня 2023 року за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання за ОСОБА_1 права власності на 3/8 (три восьмих) ідеальних частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у селі Мишковичі Тернопільського району Тернопільської області.

14 вересня 2006 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано. За час шлюбу у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На підставі рішення виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів № 146 від 25 липня 1990 року «Про оформлення права власності на жилі будинки» було видане свідоцтво про право власності, яке посвідчує, що цілий жилий будинок, з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належить колгоспному двору, що складається з чотирьох членів, головою якого був - ОСОБА_3 . Станом на 15 квітня 1991 року у згаданому будинку були зареєстровані та проживали: голова двору ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), його дружина - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), дочка - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), син - ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

ІНФОРМАЦІЯ_5 , у віці 52 років, помер ОСОБА_3 .На день смерті ОСОБА_3 , був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 разом із: дочкою, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та колишньою дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 , у селі Мишковичі Тернопільського району Тернопільської області, у віці 32 років, помер ОСОБА_5 . ОСОБА_5 , на день смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 разом із: матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Станом на 15 квітня 1991 року право власності на спірний житловий будинок, який має статус колгоспного двору, належало: ОСОБА_3 (у розмірі 1/4 частини); ОСОБА_1 (у розмірі 1/4 частини); ОСОБА_4 (у розмірі 1/4 частини) ОСОБА_5 (у розмірі 1/4 частини).

Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т. В., було заведено спадкову справу. Після його смерті вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини: дочка ОСОБА_2 (частка, якої зросла, та вже становила: 1/4 + 1/8 = 3/8 частини житлового будинку), син ОСОБА_5 (частка, якого зросла, та вже становила: 1/4 + 1/8 = 3/8 частини житлового будинку).

Після смерті ОСОБА_5 приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т. В., було заведено спадкову справу. ОСОБА_5 за життя не оформляв заповіту, після його смерті вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, - мати спадкодавця ОСОБА_1 .

11 жовтня 2021 року, приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т. В., ОСОБА_2 , було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 (одну восьму) частки житлового будинку за номером АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , якому належала 1/4 частка вказаного житлового будинку.

З огляду на вказане, ОСОБА_2 просить суд прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до неї про визнання права власності на спадкове майно у справі № 607/17202/23, об`єднавши вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом у справі, та визнати за нею право власності на 1/8 (одну восьму) ідеальну частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Протокольною ухвалою суду без видалення судді до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 09 жовтня 2023 року суд постановив прийняти зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. Також, протокольною ухвалою суду без видалення судді до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 09 жовтня 2023 року суд залучив до участі у справі у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Тетяну Володимирівну та витребував у цього нотаріуса належним чином засвідчені копії матеріалів спадкових справ № 70/2021, заведеної після смерті ОСОБА_3 , та № 71/2021, заведеної після смерті ОСОБА_5 .

На виконання протокольної ухвали суду від 09 жовтня 2023 року про витребування копій матеріалів спадкових справ, 17 листопада 2023 року від приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т. В. надійшли копії спадкових справ № 70/2021, заведена після смерті ОСОБА_3 , та № 71/2021, заведена після смерті ОСОБА_5 .

Представник позивачки за первісним позовом та відповідачки за зустрічним, адвокат Будз Т. В. в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Також визнав зустрічний позов та не заперечив проти його задоволення.

Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т. В., у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, у якій просить суд справу розглядати без її присутності.

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

14 вересня 2006 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано, про що Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було складено відповідний актовий запис № 108, що підтверджується копією повторного свідоцтва про розірвання шлюбу сери НОМЕР_1 від 29 серпня 2023 року.

За час шлюбу у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 від 9 березня 1986 року, в графі батько зазначено ОСОБА_7 , у графі мати ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_3 від 22 серпня 1987 року, в графі батько зазначено ОСОБА_3 , у графі мати ОСОБА_1 .

На підставі рішення виконкому Тернопільської районної Ради народних депутатів № 146 від 25 липня 1990 року «Про оформлення права власності на жилі будинки» було видане свідоцтво про право власності, яке посвідчує, що цілий жилий будинок, з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належить колгоспному двору, що складається з чотирьох членів, головою якого є - ОСОБА_3 . Також зазначений жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами зареєстровано в Тернопільському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, що складається з чотирьох членів, головою якого є - ОСОБА_3 , та записаний в реєстрову книгу № 4 стор. №69 за реєстром № 369.

Зазначені відомості підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 30 липня 1990 року, копією реєстрового напису на документі про право власності від 30 липня 1990 року та копією інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації № 784 від 31 серпня 2023 року, наявних в матеріалах справи.

З змістом інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 31 серпня 2023 року, житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , складається з житлового будинку та тамбуру загальною площею 27,3 м кв., рік побудови якого до 1939; літньої кухні, тамбуру та навісу рік побудови якої 1980; вбиральні рік побудови якої 1980; огорожі; в примітці зазначено, що по обліку бюро житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами рахується за ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 .

Згідно довідки, виданої Великоберезовицькою селищною радою Мишковицьким старостинським округом Тернопільського району Тернопільської області № 581 від 26 серпня 2021 року, станом на 15 квітня 1991 року у житловому будинку, який розташований в АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: голова двору ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), його дружина - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), дочка - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), син - ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 19 лютого 2005 року, видане Мишковицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уклав шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_9 ».

ІНФОРМАЦІЯ_5 , у віці 52 років, помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (запис поновлено) серія НОМЕР_5 від 03 вересня 2021 року, видане Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

За змістом довідки № 275 від 07 вересня 2023 року, виданої Великоберезовицькою селищною радою Мишковицьким старостинським округом Тернопільського району Тернопільської області, станом на 11 січня 2016 року за адресою АДРЕСА_1 , були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , власник, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колишня дружина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Смерть ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 підтверджена також свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_6 від 05 лютого 2020 року, видане Виконавчим комітетом Мишковицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 05.

Відповідно до інформації, викладеної в довідці № 582 від 26 серпня 2021 року, виданої Великоберезовицькою селищною радою Мишковицьким старостинським округом Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , в житловому будинку в АДРЕСА_1 , разом з ним були зареєстровані та проживали і проживають по даний час: ОСОБА_1 мати, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

17 листопада 2023 року на запит суду від приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т. В. надійшли матеріали спадкової справи № 70/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 .

Із матеріалів встановлено, що 11 жовтня 2021 року після смерті ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т. В. звернулася ОСОБА_2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, в якій зазначила про іншого спадкоємця, яким був ОСОБА_5

11 жовтня 2021 року, приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т. В., ОСОБА_2 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 (одну восьму) частки житлового будинку за номером АДРЕСА_1 , після смерті її батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно та державної реєстрації права власності.

При винесенні постанови про відмову у вчинення нотаріальних дій № 120/02-31 від 11 жовтня 2023 року нотаріус виявила наступне, що згідно довідки, виданої Великоберезовицькою селищною радою 26 серпня 2021 року за № 585, на день смерті спадкодавця разом з ним постійно проживали його діти: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Проте, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно (1/4 частки житлового будинку) за номером АДРЕСА_1 відсутні, тому свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частку житлового будинку після смерті ОСОБА_3 не видано.

17 листопада 2023 року на запит суду від до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т. В. надійшли матеріали спадкової справи № 71/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 .

Із цих матеріалів встановлено, що 11 жовтня 2021 року після смерті ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т. В. звернулася ОСОБА_2 , яка діяла від імені ОСОБА_1 , із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, в якій зазначила, що інших спадкоємців крім ОСОБА_1 немає.

11 жовтня 2021 року, приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу, Кравець Т.В., ОСОБА_1 в інтересах якої діяла ОСОБА_2 , було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно та державної реєстрації права власності.

При винесенні постанови про відмову у вчинення нотаріальних дій № 121/02-31 від 11 жовтня 2023 року нотаріус виявила наступне, що згідно довідки, виданої Великоберезовицькою селищною радою 26 серпня 2021 року за № 5852 на день смерті спадкодавця разом з ним постійно проживала його мати ОСОБА_1 . До складу спадкового майна входить 3/8 частки житлового будинку які належали ОСОБА_5 , з них 1/8 частки належала його батькові ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадщину після смерті якого ОСОБА_5 прийняв, але не встиг оформити своїх спадкових прав.

Проте, правовстановлюючі документи на спадкове майно на 3/8 частки житлового будинку за номером АДРЕСА_1 відсутні та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/8 частку будинку після смерті ОСОБА_3 не видано.

Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

При вирішення спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, ще регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

З огляду на те, що станом на квітень 1991 року членами колгоспного двору за адресою АДРЕСА_1 були ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , то право власності на вказаний будинок належав їм по 1/4 частки кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_3 .

Відповідно до cт. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Діти спадкодавця - ОСОБА_2 та ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки проживали та були зареєстровані з ним на день смерті, та в подальшому ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, просила видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на належну їй частку в спадковому майні, однак у вчиненні нотаріальної дії та оформленні спадкових прав їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності, що стало причиною звернення спадкоємця до суду.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_5 .

Відповідно до cт. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті сина ОСОБА_5 , оскільки проживала та була зареєстрована з ним на день смерті, та в подальшому через представника звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, однак у вчиненні нотаріальної дії та оформленні спадкових прав їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу державної реєстрації права власності на частки, яка належала померлому, та свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку будинку, успадковану після смерті ОСОБА_3 , що стало причино звернення спадкодавця до суду.

Тобто, у зв`язку з тим, що державна реєстрація права власності на частки у будинковолодінні, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , спадкодавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_10 не проведена (виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України 2004 року та Законом від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), та через відсутність свідоцтва про право власності на це майно та свідоцтва про право на спадщину, нотаріус відмовила спадкоємцям ОСОБА_1 та ОСОБА_11 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, а тому вони звернулися до суду з позовом про визнання за ними права власності на спадкове майно.

Отож, судом встановлено та дослідженими доказами підтверджується те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 успадкували після смерті батька ОСОБА_3 все належне йому майно за законом. Інші спадкоємці вказаного спадкодавця відсутні, до нотаріальної контори не зверталися.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є спадкоємцями, які прийняли спадщину за померлим батьком ОСОБА_3 , якому належала частка у будинковолодінні, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

Також судом встановлено та дослідженими доказами підтверджується те, що ОСОБА_1 успадкувала після смерті сина все належне йому майно за законом. Інші спадкоємці вказаного спадкодавця відсутні, до нотаріальної контори не зверталися.

Таким чином, ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину за померлим ОСОБА_5 , якому належала частка у будинковолодінні, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , та 1/8 частка у будинковолодінні, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , яку він прийняв після смерті батька ОСОБА_3 , проте не оформив свої спадкові права.

Однак, у зв`язку з тим, що державна реєстрація права власності на будинковолодіння за вищевказаною адресою спадкодавцем не проведена (виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України 2004 року та Законом від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), та через відсутність свідоцтва про право власності на це майно, нотаріус відмовила позивачці-відповідачці ОСОБА_1 та відповідачці-позивачці ОСОБА_2 в оформленні спадкових прав видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду.

При цьому, суд звертає увагу на розбіжності в свідоцтві про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 від 09 березня 1986 року, де в графі батько зазначено ОСОБА_7 , однак вважає, що допущені описки не можуть впливати на обсяг спадкових прав спадкоємця ОСОБА_12 , адже системний аналіз матеріалів справи свідчить про те, що в них йдеться про особу спадкодавця ОСОБА_3 .

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права.

Щодо правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно, то суд виходить з наступного. Пунктом 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р оку, погодженої заступником Голови Верховного суду Української РСР 15 січня 1966 року, яка була чинною на час набуття сторонами по справі та спадкодавцем у власність майна колгоспного двору, передбачено процедуру отримання правовстановлюючого свідоцтва на право власності. Зокрема, у разі будівництва будинку на колгоспній землі, розташованій у смузі міста або селища міського типу, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору.

Померлий ОСОБА_3 отримував свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, видане Тернопільською районною Радою народних депутатів 30 липня 1990 року та записано в реєстрову книгу № 4 за реєстровим № 369, що слідує з його копії, яка долучена до матеріалів справи, а тому є підстави для застосування ст. 392 ЦК України до виниклих між сторонами правовідносин.

Врахувавши встановлені обставини, в сукупності із нормами матеріального права, суд виснував, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Т. В. за первісним позовом підлягають до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 3/8 (три восьмих) ідеальних частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Також позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за зустрічним позовом підлягають до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/8 (одну восьму) ідеальну частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У зв`язку з тим, що позивачі не заявили вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 7678, 83, 206, 258268, 273, 352355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Первісний позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 (три восьмих) ідеальних частини житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Зустрічний позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 (одну восьму) ідеальну частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивачка-відповідачка: ОСОБА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідачка-позивачка: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Кравець Тетяна Володимирівна, адреса місцезнаходження: провулок Тарнавського, будинок, 2, приміщення 251, м. Тернопіль, 46004.

Повний текст рішення суду складено 18 грудня 2023 року.

Головуючий суддя Герчаківська О. Я.