Справа № 2-36/2008
Провадження № 2-зз/209/2/23
У Х В А Л А

Іменем України

01 лютого 2023 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою скасування заходу забезпечення позову, в якій просить суд скасувати заходи забезпечення позову, накладені на підставі її заяви про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.02.2007 року.

На обґрунтування заяви заявник зазначила, що вона є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 . Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 лютого 2007 року було задоволено її заяву про забезпечення позову у справі про розділ майна подружжя, вселення та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , виконання якого було покладено на Третю Дніпродзержинську державну нотаріальну контору. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 червня 2008 року відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ майна подружжя, вселення було відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2008 року рішення суду першої інстанції скасовано і визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 . На даний момент відпали підстави для існування заходів забезпечення позову у вигляді арешту вищезазначеної квартири, тому звернулась до суду для вирішення цього питання.

Заявниця в судове засідання не з`явилась, про час та місце проведення розгляду справи повідомлена належним чином, згідно вимог ст. 128 ЦПК України.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 лютого 2007 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 було задоволено.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 червня 2008 року у справі № 2-36/2008 було відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ майна подружжя, вселення

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2008 року рішення суду першої інстанції скасовано і визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Згідно витягу про державну реєстрацію прав № 34255575 від 24 травня 2012 року, ОСОБА_1 зареєструвала у встановленому законом порядку право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Таким чином відповідно до вимог ЦПК України зняття арешту, накладеного в порядку забезпечення позову, знімається судом, що його наклав або судом вищої інстанції шляхом подання вмотивованої заяви стороною по справі або за ініціативою суду.

Відповідно ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно Постанови № 5 від 03.06.2016 Пленуму ВССУ, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону «Про виконавче провадження»).

Існування арешту та заборони на відчуження майна порушує конституційні права власника майна. А саме, за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право заявника, як власника майна.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 158, 260, 353, 494 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову по справі № 2-36/2008, вжиті на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 лютого 2007 року, шляхом скасування арешту з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Суддя К.Л.Шендрик