Справа № 296/8709/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"17" січня 2023 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 60,6 кв.м., в тому числі житловою 36,01 кв.м., до будинку належить: сарай, сарай, уборна, номер запису: 3898 в книзі 15, реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 25148469.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько - ОСОБА_2 , 1917 р.н., який був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя, ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений 03 квітня 2013 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Товянським С.Я. за реєстром №997, за умовами якого, належне йому все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день його смерті буде йому належати і на що він за законом мати право, він заповів позивачу.

Після смерті батька позивач звернувся до Першої Житомирської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте у видачі свідоцтва йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю можливості визначити коло можливих спадкоємців на будинок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зокрема, у вказаній постанові було зазначено, що на день смерті ОСОБА_2 разом з ним проживала дочка померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що свідчить про фактичне прийняття нею спадщини. ОСОБА_3 непрацездатна за віком і має згідно ст. 1241 ЦК України право на обов`язкову частку. При перевірці по реєстру органів ДРАЦС Житомирського міського управління юстиції була отримана інформація про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті невідоме.

Позивач також зазначає, що його рідна сестра ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була оголошена померлою на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/4461/20 від 20.11.2020 року, яким також було встановлено, що ОСОБА_3 безвісно зникла ще в 2004 році, тобто ще до смерті його покійного батька та разом з ним на момент його смерті не проживала.

Зазначене вище перешкоджає позивачу оформити право на спадщину, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Ухвалою суду від 29.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено по справі підготовче судове засідання. Витребувано матеріали спадкової справи №289/2013 щодо майна померлого ОСОБА_2 .

25.11.2021 до суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи №289/2013 щодо майна померлого ОСОБА_2 .

13.07.2022 року постановлено ухвалу про витребування доказів, зокрема, інформації із Житомирського обласного державного нотаріального архіву та інформації із відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Ухвалою суду від 03.11.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник Житомирської міської ради Сищук Н.М. та Гущина В.С. подали до суду письмове клопотання в якому просять справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування розглядати без часті представника Житомирської міської ради (а.с.62,81).

Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1. ч. 3 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України (в редакції чинній станом на 13.04.2013р.) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ч.1 ст. 317 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що відповідно до виписки з рішення №975 від 13.12.1952 року виконком Житомирської міськради депутатів робітничих вирішено для індивідуального будівництва жилого одноквартирного будинку гр. ОСОБА_2 відвести земельну ділянку по Східному пров. №7-а, площею 600 кв.м. (а.с.104).

Згідно акту від 03 січня 1953 року було проведено у натурі відведення земельної ділянки загальною площею 600 кв.м., розташованої в АДРЕСА_1 в користування ОСОБА_2 , складено відповідний план (а.с.105,106).

Відповідно до договору на право забудови будинку та безстрокове користування земельною ділянкою від 10.02.1953 року, який укладений між Житлоуправлінням виконкому Житомирської міськради депутатів робітничих (Житлоуправління) та ОСОБА_2 (забудовник), Житлоуправління відводить забудовнику ділянку комунальної землі площею 600 кв.м. під індивідуальне будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.103).

Згідно довідки Житомирського міжміського бюро технічної інвентаризації від 31.01.1958 року вказано, що домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано за правом особистої власності ціле домоволодіння за ОСОБА_2 (а.с.107).

Відповідно до Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.09.2021р. будинок за адресою АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с. 7).

На запит адвоката щодо надання інформації про земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повідомило, що відповідно до інформації наданої Відділом №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управляння Держгеокадастру у Житомирській області, документація із землеустрою та оцінки земель не надходила (а.с.109).

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , актовий запис №951 (а.с.10).

Позивач є сином померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 26.06.1962, серія НОМЕР_2 , батьками якого записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.18).

З матеріалів справи вбачається, що позивач на момент смерті свого батька проживав разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя, ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений 03 квітня 2013 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Товянським С.Я. за реєстром №997, за умовами якого, усе належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день його смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, він заповів сину ОСОБА_1 (а.с.11).

07.10.2013р. позивач звернувся до Першої житомирської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька (а.с. 40).

З матеріалів спадкової справи №289/2013 від 07.10.2013р. щодо майна померлого ОСОБА_2 вбачається, що матір позивача (дружина померлого) ОСОБА_4 заявою від 03.10.2013 відмовилася від прийняття спадщини після свого чоловіка на користь сина померлого. Таку ж заяву від 06.03.2014 подала сестра позивача ОСОБА_5 (а.с. 39-55).

В подальшому позивач звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте у видачі свідоцтва йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю можливості визначити коло можливих спадкоємців на будинок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. .

Так, у постанові приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Слюсара Валентна Володимировича зазначено, що в спадковій справі, яка заведена Першою житомирською державною нотаріальною конторою знаходиться довідка №48 від 17.10.2017 року, в якій вказано, що на день смерті ОСОБА_2 разом з ним проживала дочка померлого, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що свідчить про фактичне прийняття нею спадщини. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацездатна за віком і має згідно ст. 1241 ЦК України право на обов`язкову частку. При перевірці по реєстру органів ДРАЦС Житомирського міського управління юстиції була отримана інформація про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті невідоме. Дана обставина не дає можливості встановити можливих спадкоємців останньої та прийняття або не прийняття ними спадщини.

Суд зазначає, що ОСОБА_6 є донькою померлого ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 25.01.1957, серія НОМЕР_3 , батьками якої записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.19).

При цьому з матеріалів справи вбачається, що з 2005 року рідні ОСОБА_6 (її мати, батько, брат) зверталися до правоохоронних органів з приводу її зникнення (а.с. 20-23).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 20.11.2020 року оголошено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянку України, уродженку м. Житомира, останнє зареєстроване місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , померлою (а.с.25).

Вказаним рішенням було встановлено, що починаючи з березня 2004 року будь-які відомості про місце перебування ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутні.

Крім того, як вбачається з довідки ТОВ «Управляюча компанія «Полісся» №581 від 25.02.2020р., ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 1993 року до 2004 року (а.с.24).

Згідно копії свідоцтва про смерть (запис поновлено) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.26).

Відповідно до отриманої з Житомирського обласного державного нотаріального архіву інформації вбачається, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 гр. ОСОБА_3 не заводилась. Дані перевірені за Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №69660255 від 04.08.2022 (а.с.78,79).

Суд також звертає увагу, що листом від 06.08.2022 року відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) повідомляє, що в архіві відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) актового запису про смерть складеного на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не виявлено. Перевірку проведено за період з 01.01.2015 року по теперішній час по первинних та по поновлених актових записах. Одночасно повідомляє, що в архіві їх відділу зберігається актовий запис про народження №3678 складений 26.10.1977 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьками дитини вказано: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.88).

Таким чином, ні чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ні її донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 не зверталися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Крім того ОСОБА_3 не може бути визнана такою, що прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2 , оскільки фактично не вступила в управління та володіння спадковим майном у зв`язку з тим, що станом на момент смерті батька ОСОБА_2 разом з ним не проживала, будь-які відомості про її місце перебування починаючи з березня 2004 року були відсутні та рішенням суду її було оголошено померлою, а також у передбачений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Застосуванню підлягає винятковий спосіб захисту - визнання права власності в порядку спадкування.

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки позивачем не було зазначено про необхідність відшкодування судових витрат за рахунок відповідача, крім того спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Житомирської міської ради, місцезнаходження за адресою: м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 4/2, .

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення: 27.01.2023.