Номер провадження: 22-ц/813/3811/23
Справа № 498/706/21
Головуючий у першій інстанції Чернецька Н. С.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Назарової М.В., Карташова О.Ю.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк»,

на рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 09 серпня 2022 року, ухвалене судом у складі судді Чернецької Н.С. в смт Велика Михайлівка, Одеської області,

за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2021 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначило, що 15 травня 2014 року відповідач ОСОБА_1 приєднався до умов та правил надання банківських послуг в Акцент-Банку з метою укладання кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Акцент-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до пунктів 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил, ОСОБА_1 дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Акцент-Банку разом з Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

У порушення норм закону та умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 10.08.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 25280,75 грн, з яких: 17397,71 грн заборгованість за кредитом; 7883,04 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.05.2014 року в розмірі 25280,75 грн, з яких: 17397,71 грн заборгованість за кредитом; 7883,04 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Великомихайлівський районний суд Одеської області рішенням від 09.08.2022 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовив.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://а-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «А-БАНК», тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов у будь-якій редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Суд першої інстанції вважав, що надані позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», Тарифи, з огляду на мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані, не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, у даному випадку - анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Дослідивши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Акцент-Банку від 15.05.2014 року суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні дані про вид і характер банківських послуг, які АТ «Акцент-Банк» має надати ОСОБА_1 . Також анкета-заява не містить відомостей щодо домовленості сторін про встановлення розміру кредиту, терміну його повернення, розміру та підстав для нарахування процентів. Ця анкета-заява не вказує на те, що 15.05.2014 року між АТ «Акцент-Банк» і ОСОБА_1 укладений кредитний договір б/н.

Також, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 , на підставі анкети-заяви від 15.05.2014 року, кредитної картки Акцент-Банку з номером та строком її дії, номеру відкритого кредитного рахунку, руху коштів по такому рахунку. Тому, оскільки матеріали справи не містять доказів щодо укладення сторонами кредитного договору 15.05.2014 року та істотних умов цього договору, то наданий АТ «Акцент-Банк» розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання та є неналежним доказом.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що факт укладення між АТ «Акцент-Банк» і ОСОБА_1 кредитного договору №б/н від 15.05.2014 року та невиконання відповідачем зобов`язання за цим договором, не доведені тому, позовні вимоги є необґрунтованими.

Також суд першої інстанції, враховуючи висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 200/5647/18-ц, від 20.10.2020 року у справі № 456/3643/17, зазначив, що в матеріалах справи відсутня виписка по картковому рахунку, яка є належним доказом у справі даної категорії.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , просить рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 09 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Акцент-Банк» не погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо відсутності підпису на Тарифах та Умовах і Правилах зазначає, що відповідач в анкеті-заяві підтвердив під підпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись з змінами до них, викладеними на сайті банку.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався кредитом, що також свідчить про ознайомлення останнього з Умовами і Правилами надання банківських послуг в АкцентБанку і погодився з ним, оскільки даний договір є договором оферти. В цій частині послався на висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 09.07.2018 у справі № 202/19403/13-ц, від 18.04.2018 у справі № 705/6051/15-ц, від 14.02.2018 у справі № 265/7652/15-ц.

Щодо відмови суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів, позивач зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України він має право на отримання процентів за користування кредитом, які діяли на момент зняття коштів, або, хоча б, у розмірі облікової ставки Національного банку України.

Також вважав, що посилаючись в оскаржуваному рішенні на постанову Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, суд першої інстанції повинен був стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.11.2022 року ОСОБА_1 роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження та копія апеляційної скарги з додатками надсилалась ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку та отримані останнім 21 грудня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив у задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» відмовити, оскаржуване рішення залишити без змін, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні докази укладення кредитного договору, отримання ОСОБА_1 кредитної картки з номером та строком дії, номеру відкритого кредитного рахунку, руху коштів по такому рахунку. Також зазначив, що з наданого позивачем розрахунку вбачається, що загальна сума погашення складає 104880 грн, тобто фактично отримані кошти погашені в повному обсязі.

Процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику (пункт 9 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).

Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» зареєстроване у підсистемі «Електронний кабінет» за допомогою своєї офіційної електронної адреси.

Згідно з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Одеським апеляційним судом Акціонерному товариству «Акцент-Банк» надсилалась копія ухвали про відкриття провадження у справі, яка доставлена до електронного кабінету 10.11.2022 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 25280,75 грн, тобто ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481 * 100 = 248100 грн), тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», Тарифи, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані, не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, у даному випадку - анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 15.05.2014 року відсутні дані про вид і характер банківських послуг, які АТ «Акцент-Банк» має надати ОСОБА_1 . Також анкета-заява не містить відомостей щодо домовленості сторін про встановлення розміру кредиту, терміну його повернення, розміру та підстав для нарахування процентів. Ця анкета-заява не вказує на те, що 15.05.2014 року між АТ «Акцент-Банк» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н.

Матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 , на підставі анкети-заяви від 15.05.2014 року, кредитної картки А-Банку з номером та строком її дії, номеру відкритого кредитного рахунку, руху коштів по такому рахунку.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що 15.05.2014 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банке.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Звертаючись до суду із позовом банк просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 25280,75 грн, яка складається з: 17397,71 грн заборгованість за тілом кредиту, 7883,04 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано копіюанкети-заяви від 15.05.2014 року, яка підписана ОСОБА_1 ; розрахунок заборгованості за договором б/н від 15.05.2014 року, копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», копію Витягу з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», довідку за лімітами, довідку про видані картки, виписку по рахунку за період з 15.05.2014 року по 11.02.2022 року.

При цьому, Витяг з умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті https://а-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент -Банк» розміщеного на сайті https://а-bank.com.ua/ terms в розділі «Умови та правила» ТАРИФИ користування кредитною карткою, не підписані ОСОБА_1 , матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання боржником кредитних коштів містили умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір і порядок їх нарахування.

У анкеті-заяві від 15.05.2014 року, яка підписана ОСОБА_1 , відсутні умови щодо сплати відсотків за користування кредитом, а саме: їх розмір і порядок нарахування, тобто сторони у розумінні цивільного законодавства не погодили розмір та підстави стягнення відсотків.

Колегія суддів вважає, що правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, не можуть бути застосовані до правовідносин сторін, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://а-bank.com.ua/ terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (15.05.2014 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів вважає, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві погодженої домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяги з Умов та правил надання банківських послуг ПАТ «Акцент-Банк» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують обставин, викладених в позовній заяві.

Отже, відсутні підстави вважати, що ПАТ «Акцент-Банк» і ОСОБА_1 обумовили у письмовому вигляді сплату відсотків за користування кредитними коштами.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, позивачем як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і при зверненні із апеляційною скаргою, не зважаючи на вимоги ст. 81 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не було надано суду доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про погодження сторонами умов договору про встановлення розміру відсотків за користування кредитом.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам за користування кредитом, оскільки Витяг з умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті https://а-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент -Банк» розміщеного на сайті https://а-bank.com.ua/ terms в розділі «Умови та правила» Тарифи користування кредитною карткою не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору від 15.05.2014 року.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо ненадання позивачем номеру та строку дії кредитної картки, номеру відкритого рахунку та виписки по картковому рахунку на підтвердження користування відповідачем кредитними коштами, з огляду на таке.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

У постановах від 03 липня 2019 року у справі № 204/2217/16-ц (провадження № 61-47244св18) та від 30 жовтня 2019 року у справі № 758/6565/16-ц (провадження № 61-19365св18) Верховний Суд зазначив, що належним чином дослідити поданий стороною доказ (розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - є процесуальним обов`язком суду. Застосування норм права, оцінка доказів є прерогативою лише суду.

Проте, суд першої інстанції не з`ясував всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи та не надав оцінки усім доказам у справі, а саме: довідці про відкритий рахунок та видані кредитні картки, виписці по картковому рахунку за період з 15.05.2014 року по 11.02.2022 року, які надавались позивачем до суду першої інстанції на підтвердження користування відповідачем кредитними коштами,та розрахунку заборгованості (а.с. 61-66).

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

У постанові Верховного Суду від 31 травня 2022 року у справі № 194/329/15 зазначено, що виписка з особового рахунку може бути належним доказом заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.

На підставі анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу відкрито рахунок та надані картки: № НОМЕР_1 зі строком дії до лютого 2018 року; № 5169….1862 зі строком дії до березня 2021 року.

З наданої банком виписки про рух коштів по карткам за період з 15.05.2014 року по 11.02.2022 року вбачається, що відповідач після отримання картки № 5211….1808 та картки № НОМЕР_2 неодноразово здійснював операції як щодо зняття готівки з карткового рахунку через банкомат, здійснював покупки, так й сам поповнював картку.

Отже, виписка про рух коштів по картці є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, сплати послуг карткою, часткове погашення заборгованості.

Як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, при цьому зазначив, що загальна сума яку він сплатив позивачу складає 104880 грн. Позивач не мав права нарахувати проценти, оскільки відповідач не був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг та їх не підписував. У банку відсутні правові підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Вважає, що фактично отримані кошти погашені у повному обсязі.

Отже відповідачем не заперечувався факт отримання коштів, та сплату ним коштів на загальну суму 104880 грн.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості по кредитному договору (а.с. 5-10) у графі «залишок за процентами (простроченими)» зазначено нарахування відсотків, а у графі «сума погашення за кредитним договором» вказані суми, які вносилися відповідачем на погашення.

Проте, позивачем кошти, які вносилися відповідачем у розмірі 21005,84 грн, зараховувалися як на часткове погашення заборгованості за простроченим тілом кредиту, так і на погашення відсотків (прострочені), що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем

Оскільки в укладеному між сторонами кредитному договорі від 15.05.2014 року у вигляді анкети-заяви відсутні умови щодо сплати відсотків, то у банка були відсутні правові підстави нараховувати відсотки (прострочені) за користування кредитом, та здійснювати зарахування сплачуваних відповідачем коштів на часткове погашення прострочених процентів в сумі 21005,84 грн.

Ураховуючи, що у банка були відсутні правові підстави нараховувати відсотки (прострочені) за користування кредитом, та здійснювати зарахування сплачуваних відповідачем коштів на часткове погашення прострочених процентів, про що зазначалося відповідачем у відзиві, сума коштів, яка направлена банком на погашення відсотків (прострочені) перевищує суму заборгованості за тілом кредиту, яку просив стягнути позивач, то колегія суддів вважає, що у відповідача відсутня заборгованість за тілом кредиту (17397,41 грн 21005,84 грн), тому позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 17397,41 грн не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд повинен був стягнути відсотки у розмірі облікової ставки НБУ (ч. 1 ст. 1048 ЦК України) не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, а позивач не звертався до суду із вимогою про стягнення відсотків у розмірі облікової ставки НБУ.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, проте помилися щодо мотивів такої відмови, тому рішення суду в цій частині слід змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Щодо судових витрат

В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки рішення суду першої інстанції підлягає зміні в мотивувальній частині, то судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити частково.

Рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 09 серпня 2022 року в частині позовних вимог Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза тілом кредиту змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 11 січня 2023 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді М.В. Назарова

О.Ю.Карташов