ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м.Суми

Справа №591/8204/20

Номер провадження 22-ц/816/86/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідачі: Держава Україна в особі Державної казначейської служби України, Головне управління національної поліції в Сумській області, Сумська обласна прокуратура,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги представника ОСОБА_1 адвоката Верещагіна Дмитра Борисовича, Головного управління національної поліції в Сумській області, Сумської обласної прокуратури на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 жовтня 2022 року в складі судді Клименко А.Я., ухваленого у м. Суми, повний текст якого складено 02 листопада 2022 року, -

в с т а н о в и в :

18 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України (далі Держказначейство), Головного управління національної поліції в Сумській області (далі Нацполіція), Сумської обласної прокуратури (далі Прокуратура) про стягнення з Держави України в особі Держказначейства за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь заявниці 500000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди (компенсації) за надмірно довготривале досудове розслідування по кримінальному провадженню №0002554 від 29 серпня 2019 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що заявниця є потерпілою по кримінальному провадженню №0002554 за ознаками кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за фактом заподіяння їй легких тілесних ушкоджень. Досудове розслідування по вказаному провадженню триває з 29 серпня 2019 року, належним чином не розслідується, винна особа не встановлена, підозра не вручена, а тому заявниця вбачає упередженість та небажання розслідувати кримінальний проступок дізнавачем Нацполіції, яким також були здійснені спроби закрити кримінальне провадження, незважаючи на наявність складу злочину, двох безпосередніх очевидців події кримінального проступку та встановлення за висновком експерта легких тілесних ушкоджень. Позивачка зверталась до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, яку було скасовано, неодноразово скаржилась на бездіяльність слідчого (дізнавача), у тому числі до процесуальних керівників, вищестоящих органів, Нацполіції, Прокуратури, однак сприяння у розслідуванні кримінального провадження не було. Вважає, що досудове розслідування кримінального проступку є невиправдано довготривалим наслідком чого є заподіяння моральної шкоди.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Держави за рахунок коштів Державного бюджету України в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 1500 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Верещагін Д.Б., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким змінити стягнуту суму відшкодування моральної шкоди, збільшивши її до 500000 грн. При цьому, заявник повністю погоджується з рішенням суду щодо заподіяння позивачці тривалою бездіяльністю слідчих у кримінальному провадженні моральної шкоди, проте не погоджується з розміром стягнутого судом відшкодування. Зокрема, вважає, що суд не в повній мірі врахував сукупність завданих бездіяльністю правоохоронних органів життєвих незручностей, а саме: погіршення психологічного стану здоров`я, необхідність додаткового лікування, у тому числі санаторно-курортного, тощо.

В частині задоволених вимог рішення суду не оскаржується.

В апеляційній скарзі Прокуратура, посилаючись на неповне з`ясування та недоведеність обставин у справі, порушення норм матеріального права, просить рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове судове рішення в цій частині про відмову у їх задоволенні. В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що реалізація права позивачки на оскарження дій чи бездіяльності слідчих чи прокурорів та задоволення таких скарг не свідчить про незаконність прийняття рішень, зводяться до реалізації права на здійснення функції контролю в порядку кримінального судочинства і тим більше не свідчить про завдання цим моральної шкоди. Крім того, у рішенні не наведено фактичних обставин та не доведено спричинення моральної шкоди, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками, а також не наведено з яких саме міркувань суд виходив, визначаючи відшкодування моральної шкоди у розмірі 1500 грн, якими належними, допустимими та достовірними доказами це підтверджується. Відсутні також і будь-які судові рішення, якими б встановлювалась відсутність належного контролю за досудовим розслідуванням з боку Нацполіції.

В частині відмови у задоволенні позову рішення суду не оскаржується.

В апеляційній скарзі Нацполіція, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі, порушення норм матеріального права, просить рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у їх задоволенні. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що твердження позивачки про заподіяння моральних втрат ґрунтуються лише на припущеннях, які належними доказами не доведені. Є незрозумілою визначена позивачкою сума моральної шкоди, будь-які розрахунки відсутні. Незгода з процесуальними рішеннями слідчого реалізована заявницею у межах кримінального провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу Прокуратури Нацполіція просить вимоги скарги задовольнити та скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог. При цьому погоджується з доводами скарги Прокуратури та зазначає, що вимоги позивачки не доведені належними доказами.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 Нацполіція просить відмовити у її задоволенні, а рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасувати. На думку відповідача, доводи позивачки про заподіяння їй моральної шкоди надмірною тривалістю досудового розслідування ґрунтуються лише на припущеннях, не доведених належними та допустимими доказами.

У відзиві на апеляційну скаргу Прокуратури представник ОСОБА_1 адвокат Верещагін Д.Б. просить відмовити у її задоволенні, а рішення суду в частині незадоволених позовних вимог скасувати, змінити судове рішення та збільшити суму стягнутої моральної шкоди до 500000 грн. У відзиві зазначається про численні порушення кримінального процесуального закону, що мало наслідком неефективність і тривалість розслідування, а після звернення до суду з даним позовом слідство взагалі фактично зупинилось. Зазначене призвело до моральних страждань, оскільки, крім того, що винні особи у побитті позивачки слідством не встановлені, заявниці довелось оскаржувати незаконні процесуальні дії, відвідувати органи дізнання, суд.

У відзиві на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Верещагіна Д.Б. Прокуратура просить вимоги скарги залишити без задоволення, рішення суду в частині задоволених вимог скасувати, а скаргу Прокуратури задовольнити. Доводи відзиву зводяться до того, що в рішенні суду не наведено фактичних обставин та не доведено про спричинення шкоди, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками, а також не наведено з яких саме міркувань суд виходив, визначаючи відшкодування моральної шкоди в розмірі 1500 грн, якими належними, допустимими та достовірними доказами це підтверджується.

У відзиві на апеляційні скарги Прокуратури і Нацполіції Держказначейство просить вимоги скарг задовольнити, скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. При цьому відповідач зазначає, що недоліки у процесуальній діяльності посадових осіб органу досудового розслідування не можуть свідчити про незаконність їх діяльності та не є вагомою підставою для відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги Прокуратури і Нацполіції задоволенню не підлягають, а скарга представника ОСОБА_1 адвоката Верещагіна Д.Б. підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 серпня 2019 року до чергової частини Сумського відділу Нацполіції надійшла заява ОСОБА_1 про те, що 24 серпня 2019 року близько 21 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні під`їзду будинку АДРЕСА_1 їй було нанесено тілесні ушкодження.

29 серпня 2019 року слідчим відділом Сумського відділу Нацполіції відомості за вказаним фактом внесено до ЄРДР за № 0002554 за ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Досудове розслідування триває.

Постанова слідчого Сумського відділу Нацполіції Єрмакової К.С. від 18 грудня 2019 року, якою закрито кримінальне провадження № 0002554 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 січня 2020 року в справі №592/797/20 була скасована.

ОСОБА_1 та її захисник неодноразово зверталися з клопотаннями та скаргами у вказаному кримінальному провадженні до Нацполіції, однак відповідей у встановлений законодавством строк не отримували та зверталися до суду зі скаргами на бездіяльність слідчого Сумського відділу Нацполіції.

Зокрема, ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 вересня 2020 року у справі № 592/10484/20 задоволено скаргу ОСОБА_1 та зобов`язано слідчого Сумського відділу Нацполіції у кримінальному провадженні № 0002554 розглянути клопотання представника потерпілої ОСОБА_1 адвоката Стадника С.В. про надання матеріалів справи для ознайомлення, а також надати письмову відповідь на клопотання.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 вересня 2020 року у справі № 592/10483/20 зобов`язано слідчого Сумського відділу Нацполіції розглянути клопотання представника потерпілої ОСОБА_1 адвоката Стадника С.В. про додатковий допит потерпілої ОСОБА_1 та повідомити про результати розгляду клопотання.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 вересня 2020 року у справі № 592/10944/20 зобов`язано слідчого/дізнавача Сумського відділу Нацполіції у кримінальному провадженні № 0002554 розглянути клопотання представника потерпілої ОСОБА_1 адвоката Стадника С.В. про проведення додаткового допиту свідка.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 вересня 2020 року у справі № 592/10945/20 зобов`язано слідчого Сумського відділу Нацполіції, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження № 0002554, розглянути клопотання представника потерпілої ОСОБА_1 адвоката Стадника С.В. в порядку ст. 220 КПК України.

У зв`язку з недотриманням розумних строків досудового розслідування слідчим Сумського відділу Нацполіції Конобєєва В.В. зверталася зі скаргою до Прокуратури.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0002554 за ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, триває понад 3 роки і за цей час кримінальне провадження закривалося слідчим з подальшим скасуванням відповідних постанов судом як незаконних. У зв`язку з цим, ураховуючи тривалу бездіяльність посадових осіб, непроведення комплексу дій, передбачених КПК України, суд визнав факт заподіяння позивачці моральної шкоди. Вирішуючи питання про розмір компенсації, місцевий суд урахував характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань заявниці, ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, та вважав заявлений у позові розмір відшкодування у сумі 500000 грн завищеними і таким, що не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні. Визнавши спричинення заявниці моральних страждань, що безумовно змінило її нормальний життєвий ритм, суд вказав, що інших доказів на підтвердження немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, істотності змін в житті, тощо) позивачкою не надано, а тому, керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності, стягнув моральну шкоду у розмірі 1500 грн.

З висновками місцевого суду про наявність підстав для часткового задоволення позову колегія суддів апеляційного суду погоджується з наступних підстав.

Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

На підставі вказаної норми відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.

Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

ОСОБА_1 доведено заподіяння їй моральної шкоди з підстав, заявлених у позові. Зокрема, доведено спричинення їй душевних страждань внаслідок оскарження процесуальних дій слідчого, визнання процесуальних рішень у кримінальному провадженні незаконними, тривалості досудового слідства понад три роки, наявності причинно-наслідкового зв`язку між порушенням її прав у кримінальному провадженні та наслідками, які спричинило це порушення.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Для наявності підстав зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її заподіювача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, тобто необхідна наявність одночасно всіх цих складових, а тому позивачка у цій справі повинна довести належними та допустимими доказами завдання їй шкоди і що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування шкоди у розумінні статей 1167, 1174 ЦК України.

Заявницею доведено заподіяння їй моральної шкоди надмірним довготривалим досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями службової (посадової) особи органу дізнання.

На думку апеляційного суду, факт неефективного досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002554 тягне безумовний наслідок цивільно-правового характеру, свідчить, що бездіяльність відповідача заподіяли позивачці моральну шкоду.

При визначенні розміру відшкодування заподіяної моральної шкоди суд вважав достатньою суму 1500 грн, проте в цій частині колегія суддів з рішенням суду не погоджується та вважає суму відшкодування такою, яка не відповідає рівню заподіяних моральних страждань. Зокрема, спричинення заявниці моральних страждань безумовно змінило її нормальний життєвий ритм, тобто заявниця зазнала немайнових втрат, а з урахуванням їх тривалості, можливості відновлення, істотності змін в житті у зв`язку з цим, керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності, апеляційний суд вважає достатньою та справедливою суму відшкодування у розмірі 6000 грн.

Відтак, рішення суду в частині розміру відшкодування заподіяної моральної шкоди на підставі п. 1 ч. 1, ч. 4 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Верещагіна Дмитра Борисовича на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 жовтня 2022 року задовольнити частково.

Апеляційні скарги Сумської обласної прокуратури і Головного управління національної поліції в Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 жовтня 2022 року змінити.

Стягнути з Держави Україна в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 6000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. Ю. Кононенко

С. С. Ткачук