Провадження № 2/127/4341/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18.01.2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Матвеєвій А.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Позов мотивовано тим, що 02.09.1990 між позивачем та ОСОБА_5 було укладено шлюб, від якого мають двох дітей: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.03.2014 у цивільній справі № 127/414/14 шлюб між сторонами було розірвано.

Під час перебування в шлюбі за спільно нажиті кошти позивач та відповідачем в період з 02.09.1990 по 19.03.2014 було набуто на житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; автомобіль TOYOTA CAMRY, 2012 року випуску, колір - чорний, д.н.з. НОМЕР_1 .

Однак, після розірвання шлюбу, сторонам вдалось зберегти сімейні відносини, вони продовжили проживати однією сім`єю, вести спільне господарство та спільний бюджет, планували спільне сімейне життя, купувати необхідні для проживання речі, мати взаємні права та обов`язки вести спільний сімейний бюджет.

За час проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 19.03.2014 року до 15.01.2020 сторонами було набуто наступне майно: 43/100 виділених в натурі частки вбудованих приміщень магазину в будинку АДРЕСА_2 , що складаються з: приміщень в підвалі: приміщення № 25: 25-1 коридор площею 9,0 кв.м., 25-2 санвузол площею 2,7 кв.м., 25-3 склад площею 46,6 кв.м., 25-4 склад площею 33,1 кв.м., 25-5 склад площею 40,1 кв.м., 25-6 кабінет площею 9,7 кв.м., 25-7 кабінет площею 16,9 кв.м, загальною площею 158,1 кв.м; на І поверсі: приміщення № 23: 23-1 торговий зал площею 72,9 кв.м., 23-2 кабінет площею 18,2 кв.м., 23-3 котельня площею 5,9 кв.м., 23-4 коридор площею 6,8 кв.м., 23-5 санвузол площею 2,0 кв.м., загальною площею 103,8 кв.м. Загальна площа приміщень магазину 261,9 кв.м.; автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 108D, 2016 року випуску, колір - білий, д.н.з. НОМЕР_2 .

З метою зменшення фінансових витрат пов`язаних з укладанням договорів купівлі- продажу та реєстрацією права власності як на придбане так і на збудоване майно усі правовстановлюючі та реєстраційні документи на вищевказані об`єкти видано лише на ім`я відповідача.

Однак, з січня 2020 року, відносини між сторонами погіршились та 15.01.2020 відповідач, забравши частину оригіналів правовстановлюючих документів, пішла з дому та не повернулась, про місце свого перебування не повідомляла, тому фактичні шлюбні відносини припинились 15.01.2020.

Згодом позивачу стало відомо що, відповідач без його згоди уклала ряд договорів, які суттєво погіршують матеріальний стан сім`ї, зокрема: договір застави транспортного засобу № 1284 від 11.06.2021, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Євтушок І.О., на підставі якого зареєстровано обтяження на автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 108D, 2016 року випуску, колір - білий, д.н.з. НОМЕР_2 ; договір застави транспортного засобу № 1937 від 12.08.2021, посвідчений приватним нотаріусом київського нотаріального округу Євтушок І.О., на підставі якого зареєстровано обтяження на автомобіль TOYOTA CAMRY, 2012 року випуску, колір - чорний, днз НОМЕР_1 та договір про відступлення права вимоги № 2178 від 21.09.2021 договір іпотеки, із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя №7032 від 10.08.2020 та договір про внесення змін та доповнень до Договору іпотеки із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя № 9210 від 13.08.2021.

Позивач зазначає, що ТОYОТА САМRY, 2012 року випуску, придбана в період зареєстрованого шлюбу, тому на укладання будь яких правочинів з даним автомобілем необхідна була його згода, проте під час укладання договору застави транспортного засобу №1937 від 12.08.2021 такої згоди відповідач від позивача не отримувала. Кошти отримані відповідачем внаслідок застави майна в інтересах сім`ї нею не використовувались.

З огляду на те, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились 15.01.2020, досягнути згоди про поділ майна подружжя між наразі неможливо, позивач вимушений звертатись до суду.

Борги подружжя відсутні, однак наявні борги відповідача, набуті після припинення проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки.

Вище викладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогами про становлення факту проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 19.03.2014 по 15.01.2020. Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наступне майно: житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль TOYOTA CAMRY, 2012 року випуску, колір - чорний, д.н.з. НОМЕР_1 ; 43/100 виділених в натурі частки вбудованих приміщень магазину в будинку АДРЕСА_2 , що складаються з приміщень в підвалі: приміщення № 25: 25-1 коридор площею 9,0 кв.м., 25-2 санвузол площею 2,7 кв.м., 25-3 склад площею 46,6 кв.м., 25-4 склад площею 33,1 кв.м., 25-5 склад площею 40,1 кв.м., 25-6 кабінет площею 9,7 кв.м., 25-7 кабінет площею 16,9 кв.м, загальною площею 158,1 кв.м; на І поверсі: приміщення № 23: 23-1 торговий зал площею 72,9 кв.м., 23-2 кабінет площею 18,2 кв.м., 23-3 котельня площею 5,9 кв.м., 23-4 коридор площею 6,8 кв.м., 23-5 санвузол площею 2,0 кв.м., загальною площею 103,8 кв.м. Загальна площа приміщень магазину 261,9 кв.м.; автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 108D, 2016 року випуску, колір - білий, д.н.з. НОМЕР_2 . Розділити спільне майно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наступним чином: визнати за ОСОБА_4 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частину автомобіля TOYOTA CAMRY, 2012 року випуску, колір - чорний, д.н.з. НОМЕР_1 ; 1/2 частину 43/100 виділених в натурі частки вбудованих приміщень магазину в будинку АДРЕСА_2 , що складаються з приміщень в підвалі: приміщення № 25: 25-1 коридор площею 9,0 кв.м., 25-2 санвузол площею 2,7 кв.м., 25-3 склад площею 46,6 кв.м., 25-4 склад площею 33,1 кв.м., 25-5 склад площею 40,1 кв.м., 25-6 кабінет площею 9,7 кв.м., 25-7 кабінет площею 16,9 кв.м, загальною площею 158,1 кв.м; на І поверсі: приміщення №23: 23-1 торговий зал площею 72,9 кв.м., 23-2 кабінет площею 18,2 кв.м., 23-3 котельня площею 5,9 кв.м., 23-4 коридор площею 6,8 кв.м., 23-5 санвузол площею 2,0 кв.м., загальною площею 103,8 кв.м. Загальна площа приміщень магазину 261,9 кв.м.; 1/2 частину автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 108D, 2016 року випуску, колір - білий, д.н.з. НОМЕР_2 .

Ухвалою суду від 06.10.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання. Окрім того, витребувано у приватного нотаріуса Євтушок Ірини Олександрівни наступні докази: належним чином засвідчену копію договору застави транспортного засобу № 1284 від 11.06.2021 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Євтушок І.О., на підставі якого зареєстровано обтяження на автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 108D, 2016 року випуску, колір - білий, д.н.з. НОМЕР_2 (зареєстровано в реєстрі обтяжень рухомого майна 11.06.2021 року за № 28983515); належним чином засвідчену копію договору застави транспортного засобу №1937 від 12.08.2021 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Євтушок І.О., на підставі якого зареєстровано обтяження на автомобіль TOYOTA CAMRY, 2012 року випуску, колір - чорний, д.н.з. НОМЕР_1 (зареєстровано в реєстрі обтяжень рухомого майна 16.06.2021 року за № 29002085); належним чином засвідчену копію договору про відступлення права вимоги № 2178 від 21.09.2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Євтушок І.О. яким змінено обтяжувача по договору застави транспортного засобу № 1937 від 12.08.2021 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Витребувано у приватного нотаріуса Сєтак Віктора Ярославовича наступні докази: належним чином засвідчену копію договору іпотеки, із застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя № 7032 від 10.08.2020 року (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 53542687 від 10.08.2020 року); належним чином засвідчену копію договору про внесення змін та доповнень до Договору іпотеки із застереженням про задоволення вимог Іпотеко держателя № 9210 від 13.08.2021 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 53542775 від 10.08.2020 року).

Ухвалою суду від 07.12.2021 витребувано у Вінницької міської ради інформацію про осіб, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 ; у Державної прикордонної служби України Головного центру обробки спеціальної інформації інформацію чи перетинала в період з 01.01.2017 року по 01.01.2020 рік ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство України, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , державний кордон України; у Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області належним чином засвідчені копії документів, які посвідчують право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_4 (кадастровий номер №:02002:0097); у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича належним чином засвідчені копії документів, які стали підставою для відкриття виконавчого провадження ВП № 66842466 (боржник: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягувач: ОСОБА_2 ).

Ухвалою суду від 07.12.2021 залучено до участі у цивільній справі № 127/25729/21 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 .

В ході розгляду справи представник відповідача змінив предмет позову та просив встановити факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 19.03.2014 по 15.01.2020. Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наступне майно: житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер № :02:002:0097, розташовану в АДРЕСА_4 площею 0,08 га; автомобіль TOYOTA CAMRY, 2012 року випуску, колір - чорний, д.н.з. НОМЕР_1 ; вбудоване нежитлове приміщення, загальною площею 262,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ; автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 108D, 2016 року випуску, колір - білий, д.н.з. НОМЕР_2 . Визнати за ОСОБА_4 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер №:02:002:0097, розташовану в АДРЕСА_4 площею 0,08 га; 1/2 частину автомобіля TOYOTA CAMRY, 2012 року випуску, колір - чорний, д.н.з. НОМЕР_1 ; 1/2 частину вбудованого нежитлового приміщення, загальною площею 262,2 кв.м. яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , 1/2 частину автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 108D, 2016 року випуску, колір - білий, д.н.з. НОМЕР_2 .

Ухвалою суду від 17.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 04.11.2022 відмовлено в задоволенні клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 ОСОБА_3 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_6 про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, самостійні вимоги не висуває. ОСОБА_7 про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки майно, яке є предметом спору, перебуває у заставі. Також, в матеріалах справах містяться письмові пояснення.

Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є визнання права.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 02.09.1990, судом встановлено, що 02.09.1990 між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у Попелюхівській сільській раді Мурованокуриловецького району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 6.

Разом з тим, судом встановлено, що 19.03.2014 між сторонами було розірвано шлюб, що підтверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.03.2014 у цивільній справі № 127/414/14.

Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (виданого повторно) серії НОМЕР_5 від 19.06.2015 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 27.06.2003.

Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями № 2483 від 16.11.2007, виданого Виконкомом Вінницької міської ради, 100% домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_5 . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 08.11.2007 № 2679.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , ОСОБА_5 є власником автомобіля TOYOTA CAMRY, 2012 року випуску, колір - чорний, д.н.з. НОМЕР_1 .

Також, судом встановлено, що ОСОБА_5 на праві власності належить 43/100 виділених в натурі частки вбудованих приміщень магазину в будинку АДРЕСА_2 , що складаються з: приміщень в підвалі: приміщення № 25: 25-1 коридор площею 9,0 кв.м., 25-2 санвузол площею 2,7 кв.м., 25-3 склад площею 46,6 кв.м., 25-4 склад площею 33,1 кв.м., 25-5 склад площею 40,1 кв.м., 25-6 кабінет площею 9,7 кв.м., 25-7 кабінет площею 16,9 кв.м, загальною площею 158,1 кв.м; на І поверсі: приміщення № 23: 23-1 торговий зал площею 72,9 кв.м., 23-2 кабінет площею 18,2 кв.м., 23-3 котельня площею 5,9 кв.м., 23-4 коридор площею 6,8 кв.м., 23-5 санвузол площею 2,0 кв.м., загальною площею 103,8 кв.м. Загальна площа приміщень магазину 261,9 кв.м, що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.07.2016 та вбачається з інформаційної довідки 273408905 від 06.09.2021.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 ОСОБА_5 є власником автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 108D, 2016 року випуску, колір - білий, д.н.з. НОМЕР_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 протягом 2021 року уклала ряд договорів, що вбачається з витягів з державного реєстру обтяжень рухомого майна від 31.08.2021, від 23.09.2021 та з інформаційної довідки № 273408905 від 06.09.2021, а саме: договір застави транспортного засобу за реєстровим № 1284 від 11.06.2021, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Євтушок І.О., на підставі якого зареєстровано обтяження на автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 108D, 2016 року випуску, колір - білий, д.н.з. НОМЕР_2 ; договір застави транспортного засобу за реєстровим № 1331 від 16.06.2021, посвідчений приватним нотаріусом київського нотаріального округу Євтушок І.О., на підставі якого зареєстровано обтяження на автомобіль TOYOTA CAMRY, 2012 року випуску, колір - чорний, днз НОМЕР_1 та договір про відступлення права вимоги за реєстровим № 2178 від 21.09.2021; договір іпотеки, із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя за реєстровим № 7032 від 10.08.2020 та договір про внесення змін та доповнень до Договору іпотеки із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя за реєстровим № 9210 від 13.08.2021.

В судовому засіданні судом було досліджено копії документів, на підставі яких було посвідчено договір застави транспортного засобу від 11.06.2021 за реєстровим № 1284, договір застави транспортного засобу від 16.06.2021 за реєстровим № 1331, договір відступлення права вимоги від 21.09.2021 за реєстровим № 2178, договір іпотеки, із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя за реєстровим № 7032 від 10.08.2020 та договір про внесення змін та доповнень до Договору іпотеки із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя за реєстровим № 9210 від 13.08.2021, а також дані договори.

Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 203685, виданим на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 12.03.2004 № 304, ОСОБА_5 є власником земельної ділянки кадастровий номер №:02:002:0097, розташовану в АДРЕСА_4 площею 0,08 га.

В судовому засіданні в якості свідків було допитано ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11

ОСОБА_9 зазначив, що є сином сторін по справі, про розлучення батьків, яке відбулось в 2014 році не знав, проживали разом однією сім`єю до 2020 року. Усі кошти на придбання спірного майна давав батько, оскільки він один працював.

ОСОБА_11 , який є сусідом сторін, вказав, що ОСОБА_12 проживали разом до 2020 року, про розлучення не знав. Вели разом господарство,по кілька разів на рік їздили відпочивати за кордон. Працював і заробляв кошти позивач, оскільки дружина займалась домогосподарством.

ОСОБА_10 є також сусідкою сторін. Зазначила, що знає їх із 2006-2007 років, проживали разом як чоловік та дружина точно до 2018 року, оскільки не бачила відповідачку майже два роки.

Суд бере до уваги, що свідки надавали показання, посилаючись на інформацію, якою володіють особисто, а не з чужих слів. Показання цих свідків узгоджуються з поясненнями самого позивача та його представників і не суперечать матеріалам справи та перебувають в узгодженому та логічному взаємозв`язку з іншими наявними у матеріалах справи доказами.

Крім того, позивачем надані фотокартки, які досліджено судом.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: висновками експертів.

Згідно із частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з частиною другою статті 21СК України проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення Глави 8 цього Кодексу (стаття 74 СК України).

Майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Зазначена правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15. Така ж позиція застосована Верховним Судом у постанові від 23.09.2019 року справа №61-18588св18, у постанові від 14.07.2020 року справа №552/5693/28

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Під час застосування положень статті 74 СК України, яка регулює поділ майна осіб, що проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно врахувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Звертаючись у суд з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу за період часу з 19.03.2014 по 15.01.2020, позивач вказував, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_5 вони зберегли сімейні відносини, продовжили проживати однією сім`єю, вести спільне господарство та спільний бюджет, планували спільне сімейне життя, купувати необхідні для проживання речі, мали взаємні права та обов`язки вести спільний сімейний бюджет.

Викладені письмові докази суд визнає належними та в сукупності показаннями вказаних свідків вони підтверджують факт спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 19.03.2014 по 15.01.2020, оскільки вони вели спільне господарство, в тому числі, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. А тому набуте у цей період майно є їх спільною сумісною власністю та підлягає також поділу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, F 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), F 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), F 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Крім того, у спірних правовідносинах, слід застосувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства ("Stretch - United Kingdom" № 44277/98).

Суд дійшов висновку, що, відновлюючи припинені сімені відносини з відповідачем, позивач мав відповідні законні очікування щодо майна, яке придбавалось в період спільного проживання, дане майно ним використовувалось і використовується досі, він дбав про його покращення, здійснював догляд.

Щодо боргових зобов`язань відповідача, то судом не встановлено, що отримані нею кошти за договорами застави та іпотеки використовувались в інтересах сім`ї, а тому в колишнього подружжя відсутній спільний обов`язок із повернення грошових коштів.

Окрім того, вище вказані договори укладались після припинення фактичного проживання позивача та відповідача однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Враховуючи викладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений судовий збір в сумі 11 350,00 гривень.

На підставі викладеного, згідно ст.ст. 3, 61, 63, 70, 71, 72, 74 СК України, ст. ст. 368, 370 ЦК України, ст.ст. 7, 10, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 , та ОСОБА_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 19.03.2014 по 15.01.2020.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наступне майно:

- житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку кадастровий номер № :02:002:0097, розташовану в АДРЕСА_4 площею 0,08 га;

- автомобіль TOYOTA CAMRY, 2012 року випуску, колір - чорний, д.н.з. НОМЕР_1 ;

- вбудоване нежитлове приміщення, загальною площею 262,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ;

- автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 108D, 2016 року випуску, колір - білий, д.н.з. НОМЕР_2 .

Розділити спільне майно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наступним чином:

Визнати за ОСОБА_4 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на:

- 1/2 частину житлового будинку який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер №:02:002:0097, розташовану в АДРЕСА_4 площею 0,08 га;

- 1/2 частину автомобіля TOYOTA CAMRY, 2012 року випуску, колір - чорний, д.н.з. НОМЕР_1 ;

- 1/2 частину вбудованого нежитлового приміщення, загальною площею 262,2 кв.м.. яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 :

- 1/2 частину автомобіля MERCEDES-BENZ VITO 108D, 2016 року випуску, колір - білий, д.н.з. НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 11 350, 00 гривень.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_9 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_6 , ІПН НОМЕР_10 , місце проживання: АДРЕСА_6 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_11 , місце проживання: АДРЕСА_7 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_7 , ІПН НОМЕР_12 , місце проживання: АДРЕСА_8 .

Повний текст рішення складено 30.01.2023.

Суддя О.О. Жмудь