Справа № 139/783/22 Провадження № 2/139/208/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в особі головуючої - судді Тучинської Н.В.

розглянувши в смт Муровані Курилівці у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінстандарт" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

24.06.2019 між АТ «Креді Агріколь Банк», ОСОБА_1 та ПАТ «СК «УНІКА Життя» укладено комплексний договір № 1/3681737, за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 11 299 гривень 00 копійок на споживчі потреби до 23.06.2024 року, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя.

06.07.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2020, предметом якого є відступлення Права вимоги до Боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах.

11.11.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» та позивачем сформовано Реєстр прав вимог до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2020, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Креді Агріколь Банк», перейшло до позивача.

Згідно з реєстром прав вимог від 11.11.2020 до Договору № І-2020 від 05.06.2019 року, сума заборгованості станом на дату відступлення прав вимоги становить - 12 375 гривень 13 копійок, що складається із: заборгованості по тілу кредиту - 9 634 гривні 05 копійок; заборгованості за відсотками - 1 441 гривня 68 копійок; заборгованості за комісією - 1 299 гривень 40 копійок.

З моменту передачі права грошової вимоги за Кредитним договором № 1/3681737 від 24.06.2019 до ТОВ "Фінансова компанія "Укрфінстандарт", ОСОБА_1 заборгованість не погашав.

20 грудня 2022 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив суд стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» заборгованість за Кредитним договором №1/3681737 від 24.06.2019 року у розмірі 17 694 гривні 41 копійка, що складається із: заборгованості по тілу кредиту - 9634 гривні 05 копійок; заборгованості за відсотками у розмірі 1441 гривня 68 копійок; заборгованості за комісією 1299 гривень 40 копійок; пені на підставі п. 3.1. Договору - 845 гривень 67 копійок, інфляційне збільшення на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України - 4473 гривні 61 копійка.

У позовній заяві позивач просив про розгляд справи за відсутності позивача і не заперечив проти ухвалення заочного рішення (п. 3 позовної вимоги).

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 23 грудня 2022 року судом було отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача в смт Муровані Курилівці Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с. 29).

Ухвалою від 26 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом та відкрито провадження у справі (а.с. 30). Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Поштове відправлення із ухвалою про відкриття провадження та додатками до неї було направлено відповідачу 26 грудня 2022 року та отримано ним особисто 28 грудня 2022 року (а.с. 32). Відзив на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач станом на 26 січня 2022 року не подав.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України).

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч. 13 ст. 7 ЦПК України).

За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

За правилами статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Судом встановлено, що 24 червня 2019 року між АТ «Креді Агріколь Банк», ОСОБА_1 та ПАТ «СК «УНІКА Життя» укладено комплексний договір № 1/3681737. Предметом договору (п. 1.1.) є кредит, який АТ «Креді Агріколь Банк» надає ОСОБА_1 в сумі 11299 гривень на споживчі потреби (п. 1.2.) строком на шістдесят місяців з 24.06.2019 до 23.06.2024. Відповідно до пунктів 5.1. та 5.2. Договору, із наданого кредиту 1299 гривень - страхова премія за договором страхування життя, яка виплачується ПАТ «СК «УНІКА Життя» одноразово.

АТ «Креді Агріколь Банк» зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі (а.с. 9).

Умовами укладеного між сторонами договору (п. 1.1.) визначено, що погашення заборгованості здійснюється позичальником шляхом сплати платежів за кредитом щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту як день повернення кредиту (а.с. 4, 5).

Статтею 536 та частиною 1 статті 1054, статтею 1056-1 ЦК України, а також умовами Договору передбачено, що за користування чужими грошовими коштами позичальник має сплачувати відсотки.

Так, відповідно до п. 1.3.1. Комплексного договору за користування кредитом ОСОБА_1 зобов`язався сплачувати процентну винагороду щомісячно в розмірі 15% річних (фіксована процентна ставка) починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за Договором, а відповідно до п. 1.3.2. Договору - комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,30% у місяць від суми кредиту зазначеної в п. 1.1. Договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

06 липня 2020 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2020, предметом якого є відступлення Права вимоги до Боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах (а.с. 15-19).

Згідно з договором про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2020 від 06 липня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» - новий кредитор та АТ «Креді Агріколь Банк» - первісний кредитор. Первісний кредитор передає Новому кредитор прав вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором.

Як слідує з поданого позивачем витягу (а.с. 20), 11 листопада 2020 року на підставі Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2020 від 06.07.2020 сформовано Реєстр прав вимог (боржників), до якого включено і відповідача. Згідно з витягу з реєстру прав вимог до договору № І-2020 від 06 липня 2020 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед первісним кредитором станом на 11 листопада 2020 року становила 12375 гривень 13 копійок (а.с. 20) і включає в себе заборгованість по тілу кредиту (9634 гривні 05 копійок), заборгованість за відсотками (1441 гривня 68 копійок), заборгованість з комісії (1299 гривень 40 копійок).

13.11.2020 новий кредитор - ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» - направив ОСОБА_1 вимогу про сплату заборгованості за кредитом в сумі 12 375 гривень 13 копійок (а.с. 14).

Однак, відповідач ОСОБА_1 не виконав взятих на себе кредитних зобов`язань та вимоги Нового кредитора, і йому 09.02.2022 було направлено досудову вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором № 1/3681737 від 24 червня 2019 року в сумі 12 375 гривень 13 копійок (а.с. 12).

Сума боргу відповідачем не була погашена. Зокрема, суду не надано доказів протилежного.

Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1ст. 611 ЦК України). Неустойкою є штраф або пеня (ст. 549 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України).

За Умовами кредитного договору між сторонами передбачено два види неустойки: пеня і штраф.

Пунктом 3.1. Комплексного договору передбачено відповідальність позичальника ОСОБА_1 : у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою згідно умов Договору на суму простроченого платежу нараховуєтеся пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу.

Позивач надав суду розрахунок нарахування пені (зворот а.с. 3). Такий розрахунок відповідає вимогам закону і договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Із тексту позовної заяви та доданих до неї доказів слідує таке:

1)Станом на момент отримання права вимоги до ОСОБА_1 (11.11.2020), останній мав заборгованість перед кредитором в сумі 12 375 гривень 13 копійок, що складається із: заборгованості по тілу кредиту - 9 634 гривні 05 копійок; заборгованості за відсотками - 1 441 гривня 68 копійок; заборгованості за комісією - 1 299 гривень 40 копійок.

2)Позивач не скористався своїм правом нарахування відсотків та комісії за період з 11.11.2020 до моменту звернення до суду, про що зазначив у позовній заяві та що вбачається із наданих позивачем розрахунків (а.с. 3).

3)За період з 11.11.2020 до 08.12.2022 (758 днів) позивач з урахуванням вимог п. 3.1. кредитного договору № 1/3681737 від 24.06.2019, нараховано пеню за прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою в сумі 845,67 грн.

Процесуальні обов`язки відповідача полягають, зокрема, у здійсненні ним активних процесуальних дій, наданні доводів та доказів, що стосуються існування цивільних прав позивача як кредитора у зобов`язанні. Така правова позиція міститься у п. 6.8. постанови ВП ВС від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19.

Позивач належними доказами довів наявність у ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 1/3681737 від 24.06.2019 станом на 08.12.2022 у розмірі 13220,80 грн (в тому числі: заборгованість станом на 11.11.2020 по тілу кредиту 9634,05 грн, за відсотками 1441,68 грн, по комісії 1299,40 грн, а також пеня станом на 08.12.2022 845,67 грн).

Відповідач таких доводів сторони позивача не спростував, а тому в цій частині позов підлягає до беззаперечного задоволення.

Щодо вимоги про стягнення «інфляційного збільшення» в сумі 4473, 61 грн, суд враховує таке:

У справі, що розглядається, сторони строк договору окремо не визначили, а погодили строк кредитування, термін закінчення кредитування, а також термін щомісячного виконання зобов`язання. Так, умовами кредитного договору № 1/3681737 встановлено, що 24 червня 2019 року сторони уклали договір, за умовами якого відповідач отримав на строк до 23 червня 2024 року включно кредитні кошти на споживчі цілі у розмірі 10 тисяч гривень, які зобов`язалася повернути зі сплатою відсотків у розмірі 15% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Повернення кредиту та сплату відсотків відповідач мав здійснювати щомісячними платежами, надаючи позивачеві 24 числа кожного місяця кошти у сумі 528,63 грн (щомісячний платіж) упродовж строку кредитування. Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання.

У позові ставиться вимога про стягнення інфляційних втрат (4473 гривні 61 копійка) на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з листопада 2020 року до жовтня 2022 року.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України закріплено, що позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України лише у разі, якщо він своєчасно не повернув суму позики.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено право кредитора вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, а позичальник допустив прострочення повернення чергової частини.

В такому разі, момент пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту стає датою закінчення терміну кредитування, з якої кредитодавець має право заявляти вимогу сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У цьому судовому засіданні суд встановив:

1)між сторонами існують кредитні правовідносини на підставі кредитного договору № 1/3681737 від 24 червня 2019 року;

2)період кредитування визначено у п. 1.1. Договору до 23 червня 2024 року;

3)враховуючи обставину, що позивач у цьому позові фактично заявив вимогу про дострокове повернення частини позики, що залишилася, в сумі 9634,05 грн, - пред`явленням цього позову він змінив термін кредитування і датою закінчення терміну кредитування є 13 грудня 2022 року (а.с. 26 відмітка про дату направлення позову до суду).

Частина 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України зобов`язує сторони довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Узагальнюючи все наведене вище, суд прийшов до висновку, що термін кредитування ОСОБА_1 станом на 08 грудня 2022 року (дата до якої Банк просить стягнути «інфляційне збільшення») не скінчився, кредитним договором № 1/3681737 від 24 червня 2019 року між сторонами не передбачено можливість застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України в період кредитування, а тому позивач передчасно та безпідставно звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача такої гарантії належного виконання зобов`язання як відшкодування інфляційних втрат за весь час прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 2481 гривню судового збору (а.с. 25). Суд у цьому рішенні прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Зокрема, із заявлених до стягнення 17694,41 грн суд вважає за правильне задовольнити лише стягнення 13220,80 грн, або 74,72%.

Таким чином, судові витрати підлягають компенсації позивачу у розмірі 74,72% від сплаченого судового збору, що складає 1853,80 гривні.

Про інші судові витрати суду доказів не надано і не заявлено.

Керуючись: ст.ст. 42 і 61 Конституції України, кредитним договором № 1/3681737від 24 червня 2019 року, ст.ст. 6, 11, 509, 512, 514, 526, 527, 530, 536, 549, 551, 610-612, 625-629, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 275, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінстандарт" (юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 37-41, , IBAN: НОМЕР_2 в АТ «Альфа Банк», МФО 300346) заборгованість за договором кредиту № 1/3681737 від 24 червня 2019 в розмірі 13220 гривень 80 копійок (в тому числі: заборгованість станом на 11.11.2020 по тілу кредиту 9634,05 грн, за відсотками 1441,68 грн, по комісії 1299,40 грн, а також пеня станом на 08.12.2022 845,67 грн), а також судові витрати в сумі 1853 гривні 80 копійок, а всього 15074 (п`ятнадцять тисяч сімдесят чотири) гривні 60 копійок.

Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінстандарт" відмовити в задоволенні частини позову про стягнення сум інфляційних втрат в сумі 4473 гривні 61 копійка.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено і підписано 31 січня 2023 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрфінстандарт", юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 37-41, код ЄДРПОУ 41153878.

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП .

Суддя: ___________