Справа № 308/1278/23
У Х В А Л А

про залишення скарги без руху

31 січня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 поданої в особі представника заявника ОСОБА_2 , особа, бездіяльність якої оскаржується, орган ДВС : Ужгородський відділ державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), стягувач ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника скаржника ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із скаргою про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії в частині зняття обтяження накладених на боржника у виконавчих провадженнях.

Розглянувши зазначену скаргу, а також матеріали, додані до неї, приходжу до висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням норм Цивільного процесуального кодексу України.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно роз`яснень викладених у п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року за № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (яка є чинною на час звернення заявника до суду) скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, щодо змісту оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК України в редакції, що діяла до 15.12.2017 року (ст. 185 ЦПК України в редакції, що діє з 15.12.2017 року).

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Оскільки в розділі VII ЦПК України не визначено форму та зміст скарги, слід застосувати аналогію права на підставі ч. 9 ст. 10 ЦПК України, де передбачено наступне: якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Приписами ч.1 ст.187 ЦПК України визначено, що суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Таким чином, з урахуванням загальних положень ст.10 ЦПК України, а також положень ст.175 ЦПК України дана скарга підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає положенням ст.ст.175, 447 ЦПК України.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України.

В порушення вимог п.п.6,7 ч.3 ст. 175 ЦПК України в скарзі не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

В той же час, скарга не містить відомостей щодо наявності у заявника доказів, які не можуть бути подані разом із скаргою (за наявності), а також наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову до цих же осіб, які вказані у позові, з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Скарга не містить підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої скарги щодо тих самих суб`єктів оскарження, з тим самим предметом та з тих самих підстав, що суперечить п. 10 ч. 3ст. 175 ЦПК України. Зазначені відомості можуть бути оформлені шляхом складання письмової заяви або іншим зручним для заявника способом.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, як заінтересовані особи.

Скарга на дії чи бездіяльність державного виконавця подається в порядку ст. 447 ЦПК України, яка міститься у розділі VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» тому, субєктний склад осіб (суб`єкт оскарження) не може бути таким на цій стадії.

Вказані норми Закону при зверненні до суду із скаргою не дотримані.

Окрім того, враховуючи положення статті 447 ЦПК, суб`єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у Закону України "Про державну виконавчу службу", оскільки відповідно до Закону державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом або приватний виконавець.

Тобто, відповідно до змісту наведеної статті, учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою на дії державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС або приватного виконавця , учасниками провадження по скарзі повинні бути заявник (скаржник) та державний виконавець або інша посадова особа ДВС або приватний виконавець рішення, дії або бездіяльність, якої оскаржуються.

Зазначене кореспондується із положеннями викладеними у п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року за № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Закон України Про виконавче провадження та розділ 7 ЦПК України не передбачають права оскарження дій державної виконавчої служби в цілому, оскільки вона не є учасником виконавчого провадження.

Вказані норми Закону при зверненні до суду із заявою заявником не дотримані.

Однак, всупереч вищенаведеному, заявником не зазначено ім`я (найменування) посадової особи ДВС, рішення, дії якої оскаржуються, оскільки вказаний заявником субєкт оскарження Ужгородський відділ державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) , який зазначений як суб`єкт оскарження, не є належною стороною провадження - посадовою особою державної виконавчої служби, в розумінні ст. 447 ЦПК України.

Дослідивши матеріали скарги приходжу до переконання, що без усунення наведених вище недоліків, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне скаргу залишити без руху надати заявнику строк для усунення недоліків скарги з подачею її до суду в новій редакції з її копіями для заінтересованих осіб з врахуванням вимог ст. ст.175, 177, 447 ЦПК України.

У разі виправлення недоліків у вказаній частині, скаргу в новій редакції необхідно подати разом із її копіями та додатками до неї відповідно до кількості учасників процесу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, не сплачено судовий збір, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 447, 449 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 поданої в особі представника заявника Пітух В.І., особа, бездіяльність якої оскаржується, орган ДВС : Ужгородський відділ державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), стягувач ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії ? залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що в разі не усунення вказаних недоліків, скарга буде вважатися неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца