КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кляровської Лесі Валентинівни на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року (суддя Підпалий В.В.) про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння,

встановив:

у квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, який неодноразово уточнювала, та остаточно просила визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Габрієль Л.Є., визнати за нею право власності на цю квартиру в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 та витребувати квартиру з володіння ОСОБА_1 на її користь.

Мотивуючи позовні вимоги, позивачка зазначала, що договір дарування не відповідає вимогам ст. 203 та 215 ЦК України, так як він не відповідав внутрішній волі ОСОБА_7 , яка не могла подарувати квартиру ОСОБА_3 , який не був її родичем чи знайомим, так як її єдиним спадкоємцем є вона - її дочка.

Позивачка вважала, що спірна квартира вибула з її володіння поза її волею, тому вона має правові підстави для її витребування у останнього власника, якою є ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Печерського районного суду міста Києва від 20 квітня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 13 червня 2023 рокупровадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 760/12440/18.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Кляровська Л.В. просить ухвалу суду скасувати та передати справу до Печерського районного суду міста Києва для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, оскільки судом не встановлено обставин, які унеможливлюють розгляд даної справи та які можуть бути встановлені при розгляді справи №760/12440/18.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Кляровська Л.В. зазначила, що позивачка при зверненні до суду з позовом просила визнати недійсним договір дарування, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , які не мають жодного відношення до кримінальної справи.

Представник відповідачки вважає, що ОСОБА_6 , який є учасником у кримінальному провадженні і третьою особою у даній справі, заявлено безпідставне та необґрунтоване клопотання про зупинення провадження у даній справі, до клопотання не додано жодного доказу у підтвердження необхідності зупинення провадження у цивільній справі до розгляду кримінального провадження.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про зупинення провадження у справі розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зупиняючи провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з неможливості її розгляду до набрання законної сили у справі №760/12440/18.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України у мотивувальній частині ухвали суду повинно бути зазначено мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закон, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Разом з цим, ухвала суду першої інстанції вказаним нормам процесуального права не відповідає, так як не містить обґрунтування прийнятого судом рішення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі (правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року).

Правові висновки щодо необхідності зазначення обґрунтування зупинення провадження у справі та необхідності дотримання розумних строків розгляду справи зазначені у постановах Верховного Суду у справі № 308/5006/16-ц від 27.02.2019 року та у справі № 1522/27468/12 від 07.11.2018 року.

Однак, ухвала суду першої інстанції не містить обґрунтування, які саме обставини можуть бути встановлені при розгляді кримінальної справи № 760/12440/18 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190, ч.3.ст.28, ч.3 ст.358, ч.3 ст.28, ч.4 ст.358 КК України, які неможливо встановити при розгляді позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння.

У порушення вимог ст. 251 та 260 ЦПК України суд не проаналізував предмет спору та пред`явлене обвинувачення, не звернув уваги на необґрунтованість клопотання ОСОБА_6 та відсутність будь-яких документів, які підтверджують, що обвинувачення у кримінальній справі пов`язане з даним цивільним позовом, у якому ОСОБА_6 є третьою особою, і прийшов до безпідставного висновку про неможливість розгляду даної справи до вирішення кримінальної справи № 760/12440/18.

Суд також не врахував, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Згідно статті 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Зупинивши провадження у справі, суд не врахував, що позивачка звернулася до суду з даним позовом у квітні 2016 року, провадження у справі було відкрито у квітні 2016 року, тобто провадження у справі триває більше семи років, що порушує розумні строки розгляду справи.

За таких обставин, зупинення провадження не ґрунтується на нормах процесуального права та є незаконним.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що ухвала про зупинення провадження постановлена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кляровської Лесі Валентинівни задовольнити.

УхвалуПечерського районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року скасувати, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння направити до Печерського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук