Справа № 558/491/23
номер провадження 2/558/139/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 грудня 2023 року смт Демидівка

Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі:

одноособово суддя Олексюк А. О.,

секретар судових засідань Хом`як О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТзОВ «Фінансова компанія "Європейська аганція з повернення боргів"») звернулося в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 229534331 в розмірі 19 980,95 грн, з яких: 8 948, 74 грн сума заборгованості по основному боргу та 11 032, 21 грн сума заборгованості по відсоткам. Позивач також просить стягнути з відповідача, понесені судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, 03 лютого 2020 року між ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 229534331.

28.11.2018 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТзОВ "Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

31.12.2020 року додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції.

Відповідно до реєстру боржників № 88 від 08.07.2020 до договору факторингу № 28/118-01, укладеного між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОМОГА" та ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 229534331.

20.10.2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 20102022 у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги.

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 року до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 19 980,95 грн., з яких: 8948,74 грн - сума заборгованості по основному боргу; 11 032,21 грн - сума заборгованості по відсоткам.

Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно поверну кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.

Згідно п. 5.1.10 договору факторингу, ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за кредитним договором фактору повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», надати інформацію передбачену чинним законодавством про ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», у спосіб, передбачений кредитним договором та вимогами чинного законодавства.

При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Згідно гі. 3.9. Договору факторингу, у разі отримання коштів від боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості після дати підписання цього договору, клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти фактору протягом 3-х банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок фактора, вказаний в розділі 10 даного договору. При перерахуванні коштів клієнт зобов`язаний надати розшифровку платежів у вигляді електронного листа, а саме, вказати наступні дані боржників: прізвище, ім`я, по батькові, код номер облікової картки платника податків, № кредитного договору.

Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 06.03.2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 229534331 в розмірі 19 980,95 грн, з яких: 8948, 74 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11032, 21 грн - сума заборгованості за відсотками.

Відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені наведеними договорами, тому позивач вимушений звернутися до суду. Також позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо звернувшись з клопотанням про розгляд справи без участі представника позивача. Також представник позивача зазначив, що у випадку неявки в судове засідання відповідача у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання неоноразово не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку шляхом надіслання судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача та розмішенням оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади. (а. с. 45, 48, 51, 53).

Причини неявки в судові засідання відповідач ОСОБА_2 не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подав.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

За таких обставин та за наявної згоди представника позивача, суд дійшов висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, дійшов до наступного висновку.

09 листопада 2023 року судом прийнято до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань до суду не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 03 лютого 2020 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 229534331, відповідно до умов якого ОСОБА_1 , надано кредит без конкретної споживчої мети, на суму 3350, 00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором, кредит надається строком на 30 днів (а. с. 5 - 6).

Відповідно до п. 1.3. на період строку, визначеного п. 1.2. договору (30 днів), нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,59 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом.

У випадку користування кредитом понад строк, встановлений п. 1.2. договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70 % вуд суми кредиту за кожний день користування кредитом, відповідно до чого позичальний зобов`язується сплатити товариству різницю між фактично сплечиними процентами за дисконтною та нарахованою базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом (від дати отримання кредиту до фактичної дати його повернення) п. 1.4. кредитного договору.

Згідно додатку № 1 до кредитного договору, який є невід`ємною частиною договору, встановлено графік розрахунків за кредитним договором. /а. с. 5-6/.

Відповідно до додаткових угод від 03.02.2020 до договору № 229534331, у зв`язку з неможивістю виконання позичальником умов догвору та на підставі зверненя позичальника, продовжувались щомісячно строки, на який було надано кредит. Таким чином в загальному строк надання кредиту було щомісячно продовжено до 31.03.2020 року /а. с. 7-17./.

Для підписання кредитного договору ОСОБА_1 використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «D398FFR4» відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.

20.10.2022 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022 у відповідності до умов якого, ТзОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги (а. с. 21 - 22).

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 2 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 19 980, 95 грн, з яких: 8 948, 74 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 11 032, 21 грн - сума заборгованості за відсотками (а. с. 23).

28.11.2018 року між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТзОВ "Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

31.12.2020 року додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. /а. с. 18-20/.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, другої стаття 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як передбачено ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 стаття 3 Закону України " Про електронну комерцію").

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному сттатею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 ЗК "Про електронну комерцію").

Частиною 5 статті 1 ЗУ "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Положеннями ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, кредитний договір від 03.02.2020 між ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 № 229534331 був укладений в електронній формі.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про спиживче кредитування", договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Матеріальний предмет договору факторингу становлять грошові вимоги клієнта до третьої особи, що випливають з надання товарів, виконання ним робіт чи надання послуг третій особі. При цьому грошові вимоги можуть бути як такими, за якими вже настав термін платежу, так і майбутніми, термін платежу за якими настане пізніше.

Юридичним предметом договору факторингу є дії сторін - надання фінансування під відступлення грошової вимоги.

Набуття позивачем ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до відповідача за кредитним договором від 03.02.2020, укладеним між ТзОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» та ОСОБА_1 № 229534331, підтверджується копіями договорів факторингу № 28/118-01 від 28 листопада 2018 року та № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, витягом з реєстру прав вимоги № 2 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022.

Так як відповідачем відзиву не подано, суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем умов кредитного договору № 229534331 від 03.02.2020 щодо повернення тіла кредиту у визначені договором строки.

Щодо процентів за користування кредитними коштами суд дійшов такого висновку.

В обґрунтування заявлених розмірів процентів за кредитним договором № 229534331 позивачем надано витяг з Реєстру боржників до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, де щодо відповідача зазначено суму заборгованості за відсотками - 11 032,21 грн.

При цьому жодних розрахунків чи посилань на умови кредитного договору та договору позики щодо нарахування саме таких відсотків ні позовна заява, ні додані докази не містять.

Надані позивачем витяг з Реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 20102022 і розрахунок заборгованості за кредитним договором № 229534331 від 03.02.2020 за період з 06.03.2023 по 31.08.2023 не можуть вважатися належними доказами наявності такої заборгованості, оскільки з наданих розрахунків не вбачаєтья, як саме нараховувались проценти за користування крединими коштами до укладання договорів факторингу, зокрема і на яку суму основного боргу здійснено нарахування, за який період, по яким ставкам, тобто розрахунок заборгованості складений ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а не первісними кредиторами. Ненадання такого розрахунку не дає можливості перевірити обгрунтованість заявленої до стягнення суми процентів. Інших доказів на підтвердження розміру заборгованості зі сплати відсотків суду не надано.

Крім того, розрахунок заборгованості, наданий позивачем (а. с. 24), зроблений ним, як вище зазначено, за період з 06.03.2023 року по 31.08.2023 року, тобто після укладення договору факторингу.

Таким чином позивачем недоведені належними та допустимими доказами всі складові заборгованості за кредитним договором № 229534331 від 03.02.2020.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Крім того, відповідно до вимог про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором № 229534331 від 03.02.2020, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 , суд звертає увагу, що на підтвердження їх обгрунтованості позивачем надано кредитний договір № 229534331 від 03.02.2020, укладений відповідачем з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладений між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАСОВА ДОПОМОГА" та договір факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, укладений між ТзОВ "Таліон Плюс" та між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАЗПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, витяг з реєстру прав вимоги № 2 від 20.10.2022 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, де боржником зазначено ОСОБА_1 із зазначенням номеру кредитного договору - 229534331, основну суму боргу 8 948,74 грн, заборгованість по відсоткам 11 032, 21 грн, розрахунок заборгованості за кредитним договором № 229534331 від 03.02.2020, складений позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи до позовної заяви не долучено документів про набуття ТзОВ «Таліон Плюс» права вимоги до ОСОБА_1 , зокрема реєстру боржників до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс», на який позивач посилається у позовній заяві, акту прийому-передачі боржників до даного договору факторингу, а відтак позивачем не доведено, що до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 229534331, та у свою чергу, що ТзОВ «Таліон Плюс» мало таке право вимоги для його подальшого передання позивачу за договором факторингу № 20102022 від 20.10.2022, у зв"язку з чим не доведено наявність правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором № 229534331 від 03.02.2020. Справу розглянуто на підставі наявних в ній доказів, про що просив представник позивача у позовній заяві.

Таким чином, позовні вимоги, на думку суду, не є обґрунтованими задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у разі задоволення позову.

Оскільки суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити, зазначені позивачем судові витрати стягненню з відповідача на його користь не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 616, 623, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 19, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» (, місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032; фактична адреса: вул. Лісова, буд. 2, поверх 4, м. Бровари, Київська область, 07400) до ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: : АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ: Алла ОЛЕКСЮК

Повний текст рішення складено 26.12.2023.