Справа №: 2-1288/11
провадження №: 6/398/30/23
УХВАЛА

Іменем України

"08" березня 2023 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

за участю секретаря Міщенко С.А.,

розглянувши клопотання подання державного виконавця Олександрійського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управлінння Міністерства юстиції (м.Дніпро), заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшло подання державного виконавця Олександрійського відділу ДВС про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа стосовно боржника ОСОБА_1 .

У поданні державним виконавцем зазначено, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження №59336613 по виконанню виконавчого листа №2-1288/11, який видано Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області від 30.11.2011 року про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 1256069,32 грн. Станом на 01.01.2022 рік борг складає 1380568,67 грн. 12.06.2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої боржнику запропановано подати декларацію про доходи та майно. 01.11.2021 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено у наступні банки: АТ «Райффайзен банк Аваль», АТ «ПУМБ», АТ «Альфа Банк», АТ «Державний ощадний банк України», ПАТ «Укрсиббанк», АТ «КредіАгриколь банк», АТ «Банк «Січ», АТ «Сбербанк», банки учасники електронного обміну: АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсалбанк» та згідно відповідей боржник ОСОБА_1 не є клієнтом вищезазначених банков.

Також, державним виконавцем було встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстроване нерухоме майно, що належить боржнику на праві власності - житловий будинок з магазином за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Управління дозвільно-погоджувальних процедур Олександрійської міської ради ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Державним виконавцем направлено запит до Голови комісії з питань захисту прав дитини Олександрійської міської ради щодо надання дозволу на реалізацію майна боржника ОСОБА_1 , проте 15.11.2021 року державному виконавцю було відмовлено.

28.07.2021 року в ході перевірки виявлення майна боржника за адресою АДРЕСА_1 встановлено, що за вказаною адресою знаходиться магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » власником якого є ФОП ОСОБА_4 , про що складено акт державного виконавця.

На виклики державного виконавця боржник не з`являється, декларацію про доходи та майно боржника не надав, згідно відповідей боржник офіційно не працевлаштований, пенсію не отримує, транспортні засоби за боржником не зареєстровані, доходів не має, однак, відповіддю Державної прикордонної служби від 20.01.2022 року зазначено, що ОСОБА_1 неодноразово перетинав державний кордон, а з повідомлення Державної міграційної служби боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , орган 3512.

Враховуючи що виконавче провадження до теперішнього часу не виконане, боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення суд, державний виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №2-1288/11, який видано Олександрійським міськрайонним судом від 30.11.2011 року про стягнення суми боргу в сумі 1 256 979,32 грн.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, заінтересовані особи про розгляд подання не повідомлялися, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 441 УПК України.

Під час розгляду подання судом встановлено, що на виконанні в Олександрійському відділі ДВС перебуває виконавче провадження №59336613 по виконанню виконавчого листа № 2-1288/11 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 солідарно на користь ПАТ «Банк Фінанси і Кредит» заборгованість по кредитному договору в розмірі 1256069,32 грн. та по 910 грн. судових витрат з кожного.

Згідно відповіді управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради від 14.07.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 . За адресою АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2 .

Згідно довідки про реєстрації місця проживання від 30.08.2019 року за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відповіді Управління ДМС України в Кіровоградській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 12.01.2015 року був документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 органом 3512, 22.02.2019 року був документований другим паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 органом 3512.

17.07.2020 року Олександрійським міськрайонним відділом ДВС було зареєстровано публічне обтяженя - арешт рухомого майна, все рухоме майно за №27946078, яке належить боржнику ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 .

Згідно акту державного виконавця від 28.07.2020 року встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 знаходиться підприємство «Автошина» та зі слів працівників за вказаною адресою жодна особа не проживає, власником підприємства є ОСОБА_4 .

Державним виконавцем здійснено виклик боржника ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 13.07.2020 року, 21.07.2021 року, 27.08.2021 року (також надано витяг поштового відправлення щодо перевірки отримання боржником виклику державного виконавця, відправлення не вручено), 21.01.2022 року.

Згідно відповіді Олександрійської міської ради від 20.07.2021 року про реалізацію майна ОСОБА_1 повідомлено, що під час вивчення даного питання було встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка разом з батьками на даний час мешкає в м. Одеса. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав даний житловий будинок разом з магазином значиться як об`єкт житлової нерухомості, мають одну адресу та спільну стіну, що унеможливлює виділення магазину в окремий об`єкт нерухомого майна. За інформацією ОСОБА_1 іншого місця реєстрації малолітньої доньки не має. Таким чином, комісія дішла висновку, що у разі надання дозволу на реалізацію будинку з магазином по АДРЕСА_1 , який значиться як об`єкт житлової нерухомості і належить на праві власності ОСОБА_1 , де має реєстрацію малолітня ОСОБА_3 , буде порушено право дитини на користування будинком з магазином, як цілісним об`єктом.

Суд звертає увагу на той факт, що представниками Олександрійської міської ради Кіровоградської області для вирішення питання щодо реалізації майна боржника було встановлено факт проживання останнього в м.Одеса, разом з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , а також, як вбачається із повідомлення, представники Олександрійської міської ради мають засоби зв`язку з боржником ОСОБА_1 , оскільки саме ОСОБА_1 повідомив, що малолітня ОСОБА_3 не має іншого місця реєстрації аніж в АДРЕСА_1 .

Також судом оглянуті відповіді банків щодо відсутності у боржника розрахункових рахунків в деяких банках та відсутні грошових коштів на рахунках, що унеможливлює виконання постанови про арешт коштів боржника.

Так само, судом оглянуто відповіді з ПФУ та Державної фіскальної служби про відсутність доходу у ОСОБА_1 , а також відповідь Міністерства внутрішніх справ щодо відсутність зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

Відповідно п. 19 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За приписами ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

За змістом наведених норм підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є його ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, яке полягає у вчиненні боржником дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Отже, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини, непереборної сили, події тощо (узагальнення судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, виконане Верховним Судом України 01 лютого 2013 року).

Тобто, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

З доданих до подання та досліджених копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державний виконавець, викликаючи боржника до відділу ДВС 13.07.2020 року, 21.07.2021 року, 27.08.2021 року та 21.01.2022 року, у виклику зазначав адресу АДРЕСА_1 , хоча матеріали виконавчого провадження містять акт державного виконавця від 28.07.2020 року щодо непроживання за вказаною адресою жодної особи.

Окрім цього, з наданих копій документів, які також містяться у виконавчому провадженні наявний лист з Управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 14.07.2020 року щодо реєстрації місця проживання боржника ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 .

Також, в матеріалах виконавчого провадження наявні дані щодо проживання боржника ОСОБА_1 разом з родиною та малолітньою дитиною ОСОБА_3 в м.Одеса, що підтверджується листом Олександрійської міської ради від 20.07.2021 року «Про реалізацію майна ОСОБА_1 ».

З огляду на вищезазначене, суд зауважує, що в наданих державним виконавцем матеріалах відсутні дані щодо виклику боржника за адресою реєстрації місця проживання АДРЕСА_2 , відсутній акт державного виконавця щодо перевірки зазначеної адреси.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що боржнику на праві власності належить житловий будинок з магазином, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, реалізація даного об`єкта нерухомого майна не проведена не з вини боржника, а через відсутність згоду органу опіки та піклування.

Отже, звертаючись із поданням до суду, держаний виконавець не надав доказів на підтвердження ухилення боржника від виконання рішення. Зокрема, у справі відсутні докази, що боржник мав змогу виконати судове рішення повністю чи частково, сплативши кошти, проте ухиляється від цього, зокрема що у нього наявні грошові кошти чи інше майно і він його або приховує, або реалізує (намагається реалізувати), що б свідчило про його ухилення.

Крім того, наведені факти хоча й свідчать про наявність у боржника суттєвого за розміром невиконаного грошового зобов`язання, однак частково борг погашений, про свідчить відмітка від 16.01.2016 року на виконавчому листі, а сама по собі наявність у боржника закордонного паспорта та декількох перетинів державного кордону не можуть свідчити про його умисні, свідомі дії, направлені на ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Так, відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на тери торії України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Аналогічні приписи містяться у ст. 313 ЦК України, згідно якої фізична особа має право на свободу пересування та має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, згідно ст. 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чизлочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Отже, дана норма дозволяє втручатися у здійснення особою права на повагу до свого приватного життя, яке включає право на вільне пересування, згідно із законом і в інтересах економічного добробуту країни, для захисту прав і свобод інших осіб, якщо таке втручання було пропорційним. Тобто, для втручання у право особи на повагу до її приватного життя необхідно дотриматися розумного балансу між правами цієї особи та правами стягувача.

У даному випадку з урахуванням наведених вище обставин втручання у право боржника ОСОБА_1 на повагу до приватного життя не можливо визнати таким, що здійснюється судом у відповідності із законом та, що є пропорційним переслідуваній меті, оскільки, як зазначено вище, відсутні докази про його ухилення від виконання судового рішення за наявності такої можливості.

Отже, суд вважає, що подання не підлягає до задоволення, оскільки державним виконавцем не надано доказів свідомого та умисного ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання судового рішення, що у свою чергу виключає можливість застосування до нього тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст.258, 260, 261, 353, 354, 441 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Олександрійського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА