Справа № 727/7188/22
Провадження № 2-о/727/2/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді: Гавалешка П.С.,

при секретарі судового засідання: Ільчука М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Ковч Тарас Богданович, заінтересована особа: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить встановити факт, що він, ОСОБА_1 , самостійно виховує неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., сина- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 зазначив, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 народився його син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та син, ОСОБА_4 . В подальшому, на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців № 727/786/16-ц від 01 Березня 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Після розірвання шлюбу та станом на день звернення до суду із даною заявою, діти: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , перебувають на повному утриманні та вихованні батька. Та проживають разом із ним по теперішній час, оскільки колишня дружина заявника ОСОБА_2 , мати дітей, не бере участі у вихованні та утриманні дітей, її теперішнє місце перебування (проживання) заявнику достовірно не відоме. З березня 2016 року ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує сина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У зв`язку з тим, що неповнолітні сини зараз перебуваю на його одноособовому утриманні і він їх самостійно виховує, у нього виникло питання щодо юридичної фіксації зазначеного факту, оскільки в подальшому виникають обставини необхідності оформлення документів щодо соціальної допомоги на дітей, які виховуються тільки одним із батьків. Крім того встановлення такого факту надасть можливість заявнику отримати довідку-відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації за ст.23, ЗУ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Так як синів немає більше на кого залишити. Вказує, що являється єдиним хто їх виховує і утримає. Підтримуючи вищевикладене, просив задовольнити вимоги заяви в повному обсязі.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися,

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст. 130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомила. Від заінтересованої особи: Служби у справах дітей Чернівецької міської ради, до суду надійшла заява, в якій представник просив справу розглянути за їх відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації.

Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається із ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що заявник та заінтересована особа перебували в шлюбі, який на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців № 727/786/16-ц від 01 Березня 2016 року було розірвано (а.с. 14).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 11).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 13).

Згідно довідки від 27 червня 2022 року виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «УКРАЇНСЬКИЙ ДІМ» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , фактично проживають на протязі 5 (п`яти) років разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15). Зазначене також підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 26 червня 2022 року затвердженого начальником служби у справах дітей Чернівецької міської ради (а.с. 19.).

В матеріалах справи містяться нотаріально посвідчені заяви свідків, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_10 . (а.c. 33-38). В яких вони стверджую, що заявник дійсно утримує та виховує своїх неповнолітніх дітей самостійно.

Суд критично оцінює даний доказ, оскільки згідно ст. 78 Закону України «Про нотаріат» та як про це зазначено в заявах, нотаріус, засвідчує справжність підпису, не посвідчує фактів, викладених в документі, а лише підтверджує, що підпис зроблено певною особою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 стаття 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1,2 ст. 181 СК України Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 СК України. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

В частині 3 статті 155 СК України (здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків) зазначено, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Ч.2 статті 157 СК України закріплено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Таким чином, судом встановлено, що в малолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є як батько ОСОБА_1 , так і мати ОСОБА_2 . Батьки за згодою мають право визначити місце проживання дитини з одним з них, проте не вправі відмовитися від обов`язку утримувати дитину. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.

Оскільки ОСОБА_2 не позбавлена батьківських прав, щодо своїх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а тому зобов`язана виконувати обов`язки, які покладаються на неї, як на матір, вимогами законодавства України, зокрема ст. 150 СК України, а тому за вказаних обставин не можна вважати, що заявник ОСОБА_1 є особою, яка самостійно виховує сина ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 .

Посилання заявника на той факт, що йому не відоме місце проживання ОСОБА_2 , не заслуговують на увагу, оскільки вказаний факт не звільняє ОСОБА_2 як матір малолітніх дітей від обов`язку щодо їхнього виховання.

Зі змісту заяви та долучених документів судом не встановлено, що між заявником та матір`ю дітей відсутній спір щодо виховання та особистого спілкування з дітьми.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного і обґрунтованого рішення.

Важливе при розгляді справ в порядку окремого провадження значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 в поданій заяві зазначив, що подав дану заяву з метою встановлення вказаного факту, який дасть можливість претендувати на статус «одинокий батько», вказаний факт в свою чергу в подальшому надасть можливість отримати довідку про відстрочку від призиву на військову службу під час мобілізації, відповідно до ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до матеріалів справи не встановлено, що є основною та остаточною метою встановлення юридичного факту, набуття заявником статусу одинокий батько чи отримання в майбутньому можливості отримати відстрочку від призову на військову службу відповідно до законодавства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 , про встановлення факт що має юридичне значення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 11-13,80,81,293,294,315 ЦПК України, ст. 141, 155, 157, 160, 180, 181 СК України суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення та підписання до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя П.С. Гавалешко