головуючий у суді І інстанції Скрипник О.Г.
провадження № 22-ц/824/3225/2023
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 січня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Городок Яни Володимирівни на рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 червня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та матір до досягнення дитиною трьох років, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила суд:

розірвати шлюб між нею та відповідачем;

стягнути з відповідача на свою користь на утримання двох дітей аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття;

після досягнення старшою дитиною повноліття стягувати з відповідача на свою користь позивача 1/4 частини від усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття;

стягнути з відповідача на свою користь 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу) на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку.

Позов мотивовано тим, що 26 грудня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений шлюб. Під шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протягом останніх років спільне життя між нею та чоловіком поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони з серпня 2021 року разом не проживають, діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 15 червня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 26 грудня 2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову - 06 вересня 2021 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною ОСОБА_4 трирічного віку.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач є батьком дітей, діти мешкають разом із матір`ю, позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог статті 84 СК України.

Відповідач працює на посаді директора Ірпінського навчального виховного об`єднання «Освіта» Ірпінської міської ради Київської області та має можливість надавати матеріальну допомогу дружині на її утримання у зазначеному позивачкою розмірі 1/6 частина від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Городок Я.В. подала апеляційну скаргу, у якій просить: скасувати рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 червня 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною ОСОБА_4 трирічного віку, та в цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити у стягненні аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на дружину ухвалене без всебічного та повного дослідження усіх важливих обставин справи.

Заробітна плата відповідача за п`ять місяців становить 119 889 грн 77 коп., тобто у середньому за місяць - 23 977 грн 90 коп. Інших доходів, окрім заробітної плати, відповідач не має.

За оскаржуваним рішенням відповідач має сплачувати позивачу аліменти на двох дітей 1/3 частини (33 %) та на позивача 1/6 частини (16,6 %), що разом становить 49,6 % від усього доходу, тобто майже половину його доходу.

На теперішній час відповідач орендує квартиру та сплачує орендну плату 7 000 грн на місяць та плату за комунальні послуги у розмірі 1 658 грн 47 коп.

Відповідач має фінансові зобов`язання перед АТ «Універсал банк» та перед АТ КБ «Приват Банк» на загальну суму 13 311 грн 99 коп.

Також відповідач у добровільному порядку сплачує аліменти на дитину від його першого шлюбу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1000 грн на місяць.

У власності відповідача відсутні об`єкти нерухомого майна та депозитні кошти на банківських рахунках.

Розрахунок витрат відповідача з урахуванням стягнених аліментів у розмірі 1/4 та 1/6: 12 084 грн 86 коп. (залишок заробітної плати) - 7 000 грн (оренда житла щомісячно) - 1 000 грн (аліменти щомісячно) - 1 000 грн (сплата заборгованості за кредитом) - 600 грн витрати на проїзд до роботи =826 грн 39 грн., що не покриває витрати відповідача на харчування, купівлю сезонного одягу, лікарських препаратів.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористались своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, ця справа є справою незначної складності, а тому справа розглядається судом апеляційної інстанції у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 червня 2022 року не оскаржується у частині стягнення аліментів на дітей та в частині розірвання шлюбу, тому предметом апеляційного перегляду є оскаржуване рішення лише у частині стягнення аліментів на дружину.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла таких висновків.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 23);

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 24).

Відповідно до довідки про доходи від 16 грудня 2021 року ОСОБА_1 працює на посаді директора Ірпінського навчального виховного об`єднання «Освіта» Ірпінської міської ради Київської області з 30 червня 2021 року та розмір нарахованої заробітної плати за період з липня по листопад 2021 року становить 119 889 грн 77 коп. (а.с. 61).

01 серпня 2021 року ОСОБА_1 (орендар) та ОСОБА_6 (орендодавець) уклали договір оренди житлового приміщення (а.с. 62).

Відповідно до пункту 3.1 договору оренди розмір орендної плати за орендне користування житлом, що орендується, та майном становить 7 000 грн за один місяць.

Комунальні послуги, які споживає орендар за житло, що орендується, оплачуються орендарем (пункт 4.1 договору оренди).

З довідки АТ «Універсал Банк» вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за рахунком НОМЕР_3 станом на 17 грудня 2021 року становить 6 366 грн 11 коп. (а.с. 70).

З довідки АТ КП «ПриватБанк» вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за рахунком НОМЕР_4 станом на 17 грудня 2021 року становить 6 945 грн 88 коп. (а.с. 73).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 74).

Відповідно до заяви ОСОБА_7 від 21 грудня 2021 року, посвідченої державним нотаріусом Близнківської державної нотаріальної контори Харківської області Щербина В.В., ОСОБА_7 підтверджує, що в період з 20 серпня 2005 року по 03 жовтня 2013 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_1 . Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_5 , на утримання кого ОСОБА_1 у добровільному порядку надсиоає на її банківський рахунок аліменти, розмір яких до липня 2017 року становив 300 грн, а з липня 2017 року - 1 000 грн (а.с. 75).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05 січня 2022 року відомості щодо нерухомого майна ОСОБА_1 відсутні (а.с. 76).

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина 9 статті 7 СК України).

Тлумачення як статті 7 СК України загалом, так і частини 9 статті 7 СК, свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

З урахуванням вимог справедливості та розумності будь-який суб`єкт приватного права безумовно спрямовує на споживання лише такі доходи, які становлять безумовний приріст його майна (заробітна плата, гонорари, плата за надання послуг, доходи від процентів по депозитам, орендна плата тощо).

Відповідно до статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до частини 2 статті 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Тлумачення частини 2 статті 84, частини 2 статті 91 СК України свідчить, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких умов: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридичного значущого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Звертаючись до суду з вимогами про стягнення аліментів на утримання дружини, ОСОБА_2 зазначала, що відповідач здоровий, працездатний та надала відповідну довідку з місця роботи відповідача та довідку про розмір його заробітної плати.

Задовольняючи позов в частині стягнення аліментів на дружину, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач працює та має можливість надавати матеріальну допомогу дружині на її утримання у визначеному позивачем розмірі.

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, суд першої інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку, а також врахувавши обставини справи, правильно виходив із того, що відповідач є працездатною особою, а позивач позбавлена можливості працевлаштуватись та отримувати самостійний дохід, оскільки доглядає за дитиною до досягнення трьохрічного віку.

Апеляційний суд відхиляє доводи відповідача про те, що він сплачує за оренду квартири 7 000 грн на місяць та не має у власності нерухомого майна, як підставу вважати, що у нього відсутня можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки він не позбавлений можливості орендувати житло для себе за меншу ціну, а відсутність у його власності нерухомого майна не є безумовною підставою для невиконання ним його обов`язків як батька дитини, передбачених статтею 84 СК України.

Крім того, з наданої відповідачем роздруківки його декларації за 2020 рік вбачається, що у його власності знаходяться два легкових автомобілів: марки «ЗАЗ Lanos» 2011 року випуску та марки «Ford Focus» 2006 року випуску.

Кредитні зобов`язання відповідача перед АТ «Універсал банк» та АТ КБ «Приват Банк» на загальну суму 13 311 грн 99 коп., з урахуванням його доходу у розмірі приблизьмо 23 977 грн 90 коп., також не свідчать про відсутність у нього можливості надавати матеріальну допомогу позивачу, яка знаходиться у більш уразливому стані, оскільки доглядає за донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому позбавлена можливості працювати та самостійно забезпечувати свої потреби.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що після відрахування з його доходу стягнених судом аліментів у розмірі 1/4 та 1/6 частини, а також витрат на оренду, погашення заборгованості за кредитом та витрат на проїзд, залишок становив лише 826 грн 39 грн., апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Визначений судом загальний розмір усіх відрахувань із заробітної плати відповідача (1/3+1/6) становить 50 відсотків та не перевищує граничний розмір відрахувань, який визначений статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що істотні обставини, які б могли унеможливити виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків належним чином, відсутні, оскільки відповідач є працездатним, отримує стабільний дохід та не довів відсутності у нього можливості надавати допомогу дружині у визначеному позивачем розмірі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, вони не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія апеляційного суду вважає, що рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 червня 2022 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, судове рішення залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 367, 369, 375, 381-384 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Городок Яни Володимирівни залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 червня 2022 року в частині стягнення аліментів на дружину залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська