Справа № 953/439/22
23 листопада 2023 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Бородіної Н.М.,
за участю секретаря Кривенко Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Вільховий Роман Миколайович про визнання недійсним та розірвання спадкового договору , -
Позивач, ОСОБА_1 , звернулась у суд із позовом до відповідача, ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Вільховий Роман Миколайович, в якому просить суд визнати недійсним спадковий договір від 21.09.2020року та розірвати його.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .
Вказувала, що вона є особою похилого віку, є інвалідом 2 групи, потребує стороннього догляду. В усному порядку домовилася із сином та його дружиною ОСОБА_2 , що вони заберуть її до себе , будуть доглядати, а вона натомість віддасть їм свою квартиру, після чого вони у нотаріуса уклали спадковий договір.
Проте після укладання договору син та невістка перестали із нею спілкуватися на дзвінки не відповідають та взагалі на теперішній час перебувають за межами України (адреса їй не відома). Вона вимушена звертатися за допомогою до сторонніх осіб. Після вказаних обставин вона ретельно вивчила укладений договір та виявила, що ОСОБА_2 взагалі не має жодних зобов`язань по її догляду окрім як поховати її після смерті за християнськими звичаями. З урахуванням наведеного просила спадковий догові розірвати та визнати його недійсним.
Відповідач - ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явилась, відзив на позов не надала.
Заслухавши пояснення позивача, представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом другої групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності
на спадщину за законом від 14.10.2008р. .
21 вересня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Вільховим Р.М., зареєстрований в реєстрі за № 410.
За умовами спадкового договору ОСОБА_3 зобов`язується виконувати передбачені в цьому договорі розпорядження ОСОБА_1 і в разі її смерті набуває право власності на належну ОСОБА_1 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно п. 3.3. визначено єдиним обов`язком ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_1 поховати її за християнськими звичаями .
Згідно п.4.11. договору він може буди розірваний судом на вимогу відчужувача, а також на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним обов`язків за цим договором.
Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Статтею 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом, чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
Відповідно до статті 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.
Статтею 1305 ЦК України передбачено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.
Згідно зі статтею 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. За змістом цього правила інші особи, у тому числі спадкоємці відчужувача, не можуть пред`являти вимоги про розірвання спадкового договору.
Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша, друга статті 614 ЦК України).
В даному випадку відсутнє невиконання відповідачем обов`язків передбачених договором та як наслідок підстави для розірвання спадкового договору передбачені самим договором та законом також відсутні.
Пунктом 2 частини другої статті 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.
Відповідно до положень частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України).
Відповідно до статей 229-233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно була і має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не може бути підставою для визнання правочину недійсним.
У той же час за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно (стаття 744 ЦК України).
Отже, наявність чи відсутність помилки - неправильного сприйняття позивачем фактичних обставин правочину, що вплинуло на волевиявлення особи під час укладення договору замість договору довічного утримання, суд визначає не тільки за фактом прочитання сторонами тексту оспорюваного договору та роз`яснення нотаріусом суті договору, а й за такими обставинами, як: вік позивача, його стан здоров`я та потреба у зв`язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у позивача спірного житла як єдиного; відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором та продовження позивачем проживати в спірній квартирі після укладення договору.
Подібні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 18 червня 2014 року у справі № 6-69 цс 14; від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-202 цс 15; від 02 грудня 2015 року у справі № 6-2087 цс 15;
№ 308/3593/17 (провадження № 61-9531 св 19), від 24 червня 2020 року
Судом встановлено , що позивачці на час укладання спадкового договору виповнилось 87 років, вона є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням довічно, тобто позивач є особою похилого віку, у силу якого потребувала сторонньої допомоги та матеріальній допомоги, мала погіршений стан здоров`я.
За показаннями допитах під час судового розгляду свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позивачка хворіє, потурбує допомоги та їй допомагають сторонні люди.
З урахуванням викладеного суд вважає, що волевиявлення ОСОБА_1 не відповідало її внутрішній волі та не було спрямоване на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором. Позивач довела, що під час укладення спадкового договору діяла під впливом помилки, оскільки вважала, що укладає договір довічного утримання, за умовами якого відповідач буде доглядати за нею, тобто помилялася щодо правової природи правочину, внаслідок чого він підлягає визнанню недійсним.
Керуючись ст. ст. 2, 10, 12, 13, 76-81, 89,263-265, 282 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа приватний нотаріус Вільховий Роман Миколайович (м.Харків, вул.Валентинівська,б.17)про визнання недійсним та розірвання спадкового договору - задовольнити частково.
Визнати недійсним спадковий договір від 21 вересня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Вільховим Романом Миколайовичем.
В решті позову - відмовити.
Сягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Бородіна Н.М.