Справа № 309/3681/23
Провадження № 2/309/713/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Лук`янової О.В.

за участю: секретаря судового засідання Пилип Д.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Хустської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі, посилаючись на те, що:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня мати - ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх батько - ОСОБА_4 , які проживали в АДРЕСА_1 ;

-після смерті їхніх батьків залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними побудовами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, площею 0,0868га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:040:0002, яка належала їхнім батькам на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЗК №9040570, з цільовим призначенням для обслуговування індивідуального житлового будинку;

-спадкоємцями на вищезазначене майно є вони, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину, при цьому їхня мати - ОСОБА_3 при житті оформила заповіт на належну їй частину спадкового майна на сина - ОСОБА_2 , а батько - ОСОБА_4 все своє майно заповідав сину - ОСОБА_1 ;

-в установлений законом термін після смерті матері ОСОБА_2 подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, де відкрито спадкову справу, а ОСОБА_1 проживав разом із спадкоємцями, тобто є таким, що фактично прийняв спадщину та на день відкриття спадщини після смерті матері був непрацездатним /пенсіонером/ і мав право на обов`язкову долю в спадщині навіть при наявності заповіту;

-після смерті їхнього батька вони звернулися до нотаріуса з питанням видачі їм правовстановлюючих документів про право на частки у спадщині, однак, якщо на земельну ділянку ними надано державний акт на право власності на землю, серії ЗК №9040570, і нотаріусом видано їм обом свідоцтва про право на частки у спадщині, то відносно житлового будинку, розташованого на вищезазначеній земельній ділянці належні правовстановлюючі документи на спадкодавців відсутні, що стало причиною для відмови їм у видачі свідоцтв;

-житловий будинок побудовано їхніми батьками відповідно до рішення Виконкому Хустської міської ради від 2 січня 1958 року, згідно якого батькам було надано вищезазначену земельну ділянку в безстрокове користування для будівництва житлового будинку, що стверджується нотаріально посвідченим договором від 8 лютого 1958 року про надання в безстрокове користування земельної ділянки, укладеного між виконкомом Хустської міської ради та їхніми батьками;

-будинок був побудований в 1962 році і на той час не було вимоги про обов`язкову реєстрацію права власності, в якому увесь час проживали вони разом зі своїми батьками, звідки ходили до школи та створили свої сім`ї;

-ніхто їхнього права на майно не оспорює, але відсутність правовстановлюючих документів на батьків і отримання їх після смерті батьків - є неможливим;

-державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність па підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за №157/6445 /з подальшими змінами/;

-зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди, не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»;

-відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року не є перешкодою для оформлення спадкових прав. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди, не залежало від державної реєстрації цього права;

-право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності чи втрати ним документа, який засвідчує його право власності /ст.392 ЦК/. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 -1270 ЦК України;

-при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно з п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України,

звернулися до суду з позовом та просили: визнати за ОСОБА_1 право на 1/2 частку в житловому будинку з надвірними побудовами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_4 , та на 1/6 частку у вищезазначеному будинку як обов`язкову долю у спадщині після смерті матері - ОСОБА_3 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 4/6 частки в житловому будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_3 .

4 грудня 2023 року представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про уточнення позовних вимог /а.с.41-42/ та просила: визнати за ОСОБА_1 право власності на 4/6 частки в житловому будинку з надвірними спорудами, розташованому в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_4 , та на 1/6 частку у вищезазначеному будинку, як успадковану ним обов`язкову долю у спадщині після смерті матері - ОСОБА_3 , всього доля в спадщині становить 5/6 частин; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину в житловому будинку, розташованому в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_3 .

В підготовче судове засідання позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та їх представник ОСОБА_5 не з`явилися. Представник позивачів ОСОБА_5 подала до суду заяву /а.с.42,45/, згідно якої уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та просила розглянути справу в її відсутність та в відсутність позивачів.

Представник відповідача Хустської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, згідно якого позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував та просив розгляд справи проводити без участі уповноваженого представника.

Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.

Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність позивачів, представника позивачів та представника відповідача, у підготовчому судовому засіданні, без фіксування судового процесу.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п.24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України: за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачами.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні.

Керуючись ст.10, 12, 13, 81, 200, 206 ч.4, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, ст.15, 16, 1216 - 1218, 1223, 1233-1235, 1241, 1268, 1270 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 /місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 / та ОСОБА_2 /місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 / до Хустської міської ради /місце знаходження: 90400, м.Хуст Закарпатської області, вулиця 900-річчя Хуста, будинок №27; / про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 4/6 частку в житловому будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на 1/6 частину у вищевказаному будинку як успадковану ним обов`язкову долю у спадщині після смерті його матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , всього доля в спадщині становить 5/6 частин.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку в житловому будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті його матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повне судове рішення складено 5 січня 2024 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та /або/ обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково до Закарпатського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: О.В.Лук`янова