Дата документу 08.02.2023 Справа № 333/2718/22
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 333/2718/22Головуючий у 1-й інстанції Тучков С.С. Повний текст рішення складено 21.11.2022 року.
Пр. № 22-ц/807/430/23Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Рикун А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), правонаступником якого є Комунарський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про визнання дій та бездіяльності посадових осіб органу державної виконавчої служби незаконними, зобов`язання вчинити дії та відшкодувати завдану матеріальну і моральну шкоду

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною скаргою (т.с. 1 а.с. 1-4), в якій просив: - прийняти скаргу до розгляду і долучити до матеріалів справи; - надати копію судового рішення про призначення стягнення аліментів; - визнати незаконним неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження №27855794; - визнати незаконним неповідомлення боржника про винесення постанов, передбачених у п. 1-4 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»; - визнати незаконним позбавлення боржника права на оскарження винесених постанов, зазначених у п. 1-4 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»; - визнати незаконним направлення постанов, зазначених у п. 1-4 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», для виконання відповідними органами до закінчення строку на оскарження цих постанов; - визнати незаконним неповідомлення боржника про суму заборгованості по аліментам по закінченню виконавчого провадження №27855794; - визнати винними посадових осіб державної виконавчої служби в порушення розумності строків виконання виконавчого провадження №27855794; - визнати винними посадових осіб державної виконавчої служби в порушенні гласності та відкритості виконавчого провадження №27855794; - визнати невинним ОСОБА_1 як боржника в утворенні заборгованості зі сплати аліментів (п.10); - визнати винними посадових осіб державної виконавчої служби в утворенні аліментів; - зобов`язати орган державної виконавчої служби сплатити ОСОБА_3 заборгованість ОСОБА_1 по аліментам в сумі 30838,93 грн. (п.11); - встановити місце перебування ОСОБА_3 і викликати її в судове засідання (п.13); - скасувати постанову від 28.06.2022 року про скасування процесуального документу; - скасувати всі рішення та постанови, відкриті в межах виконавчого провадження №27855794; - визнати невідповідність займаній посаді начальника Комунарського ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (п.16); - стягнути з органу державної виконавчої служби завдану моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн. на користь ОСОБА_1 (п.17); - стягнути з органу державної виконавчої служби судові витрати в розмірі 1600,00 грн. на користь ОСОБА_1 (п.18); - зобов`язати начальника Комунарського ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) публічно вибачитися перед народом України за неналежне виконання службових обов`язків (п.19).

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначав, що в провадженні Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ЗМУЮ перебувало виконавче провадження ВП №27855794 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2677 від 19.07.2011 року, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.04.2011 року і до повноліття дитини. Постановою начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 21.06.2022 року призначено перевірку виконавчого провадження №27855794. Постановою начальника відділу Шабала І.А. про скасування процесуального документу від 28.06.2022 року скасовано документу «Постанова про закриття виконавчого провадження» від 02.07.2019 року за виконавчим листом №2-2677 виданого 19.07.2011 року. Отримавши відповідь від ТСЦ МВС №2341 від 14.06.2022 року на підставі внесеного державним виконавцем постанови від 12.04.2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, скаржник 14.06.2022 року звернувся до державного виконавця Аксьонової А.Г., яка повідомила, що виконавче провадження №27855794 закінчено, але заходи для виконання продовжують діяти оскільки існує борг в розмірі 30838,93 грн. Таким чином скаржник дізнався про відкриття та закінчення виконавчого провадження №27855794 з примусового виконання судового рішення про стягнення аліментів, про наявність заборгованості зі сплати аліментів. Скаржник звернувся до начальника до начальника відділу зі скаргою від 16.06.2022 року №3676-18.3-32 про злочинні зловживання державних виконавців та про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди. Разом з тим він зазначає, що з невідомих причин не був присутнім і не брав участь в судових засіданнях при розгляді судом справи про призначення виплат по аліментам, повісток та інших викликів по цій справі не отримував. Копію рішення суду у справі з призначення виплат по аліментам не отримував. Зі змістом рішення суду у справі з призначення виплат по аліментам не ознайомлений. У зв`язку з чим скаржник був позбавлений можливості виконати судове рішення добровільно.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї скарги визначено суддю суду першої інстанції Тучкова С.С. (т.с. 1 а.с. 10).

Ухвалою суду першої інстанції (т.с. 1 а.с. 20-21) відмовлено у відкритті провадження в частині вимог, визначених у п.п.10, 11, 12, 13, 16, 17, 18, 19 прохальної частини, прийнято до розгляду та відкрито провадження в частині вимог щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, зобов`язано державного виконавця надати у судове засідання матеріали виконавчого провадження №27855794 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року (т.с. 1 а.с. 191-193) у задоволенні скарги ОСОБА_1 у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (т.с. 1 а.с. 195-214) просив ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення в частині вимог, прийнятих до розгляду судом першої інстанції; вимоги ОСОБА_1 , прийняті до розгляду судом першої інстанції, задовольнити в повному обсязі, судові витрати за розгляд скарги судом першої інстанції та за апеляційний перегляд покласти на орган державної виконавчої служби.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (т.с. 1 а.с. 215).

Ухвалою апеляційного суду клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у цій справі задоволено частково, відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року у цій справі у розмірі 496,20 грн. до ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції за результатами розгляду вказаної апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 20 грудня 2022 року (т. с. 1 а.с.228), дану справу призначено до апеляційного розгляду (т.с. 1 а.с.229), з урахуванням навантаження судді-доповідача та колегії суддів апеляційного суду (в Запорізькому апеляційному суді працювало фактично 15 суддів, з яких 11 суддів складають судді судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень).

Ухвалою апеляційного суду (т.с. 2 а.с. 3) в порядку задоволення клопотання ОСОБА_1 зменшено у цій справі розмір судового збору, сплату якого відстрочено останньому апеляційним судом, до 396,96 грн., з урахуванням застосування коефіцієнту 0,8 за подання апеляційної скарги через систему «Електронний суд».

Ухвалою апеляційного суду (т.с. 1 а.с. 254) розгляд цієї справи призначено в режимі відеоконференції в порядку задоволення клопотання представника Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), як правонаступника Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (т.с. 1 а.с. 249-250).

Комунарський ВДВС у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подав апеляційному суду відзив (т.с. 1 а.с. 240-247) на вищезазначену апеляційну скаргу ОСОБА_1 у цій справі.

Заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_3 не скористалась своїм правом на подачу апеляційному суду відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу заявника (боржника) ОСОБА_1 .

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У дане судове засідання повідомлена належним чином, з додержанням вимог ЦПК України апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи в порядку ст. 128 ч. 8 ч. ЦПК України заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_5 (конверти із судовими повістками на дане судове засідання на ім`я цієї особи повернулись на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», т.с. 2 а.с. 1-3 11-14) не з`явилась, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістила, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавала.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371- 372 ЦПК України апеляційний суду ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю заінтересованої особи (стягувача) ОСОБА_3 за присутністю заявника (боржника - апелянта) ОСОБА_1 та представника Комунарського ВДВС у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) державного виконавця Аксьонової А.Г. (т.с. 1 а.с. 248 в режимі відеоконференції).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників цієї справи, що з`явились, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цієї справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вищезазначеної скарги боржника ОСОБА_1 в частині вимог, за якими провадження у цій справі було відкрито, керувався ст.ст.450-452 ЦПК України та виходив із необґрунтованості та недоведеності вимог скарги останнього, відсутності підстав для її задоволення.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Так, судом першої інстанції при вирішенні скарги боржника у цій справі правильно встановлено, що на виконанні Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ перебуває виконавче провадження ВП №27855794 з примусового виконання виконавчого листа №2-2677 від 19.07.2011 року, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.04.2011 року і до повноліття дитини (т.с. 1 а.с. 35).

Положенням ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця (поновити порушене право заявника).

У відповідності до вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень є сукупністю дій, визначених у цьому законі органів та осіб, що спрямовані на примусове виконання судового рішення. Стаття 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначає засади виконавчого провадження, як справедливість, неупередженість та об`єктивність, а також співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

28.07.2011 року до відділу державної виконавчої служби надійшла заява стягувача (т.с. 1 а.с. 44). 29.07.2011 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (т.с. 1 а.с. 47). 29.07.2011 року державним виконавцем направлено постанову про відкриття виконавчого провадження боржнику і стягувачу (т.с. 1 а.с.46).

02.08.2011 і 05.09.2011 року державним виконавцем на адресу боржника направлявся виклик з вимогою з`явитися до державного виконавця (т.с. 1 а.с. 48-49). 03.10.2011 року державним виконавцем було постановлено про примусовий привід боржника ОСОБА_1 (т.с. 1 а.с.55). Отже державний виконавець зробив усі можливі дії задля повідомлення боржника ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, суд першої інстанції вважав слушними доводи державного виконавця щодо неможливості надання до суду підтвердження відправлень на адресу боржника повідомлень про здійснення виконавчих дій у зв`язку із знищенням реєстрів відправки поштової кореспонденції. Так, відповідно до п.128 Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року №578/5, строк зберігання реєстрів на відправлену кореспонденцію становить 1 рік.

За ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

На виконання вимог закону державним виконавцем 01.04.2019 року було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України (т.с. 1 а.с. 141), 12.04.2019 року було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (т.с. 1 а.с. 142), 12.04.2019 року було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання (т.с. 1 а.с. 143), 12.04.2019 року було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (т.с. 1 а.с. 144).

За наведеного, суд першої інстанції правильно встановив, що дії державного виконавця в частині винесення визначених постанов є законними, адже на момент їх винесення сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів за період з 05.04.2011 року по 01.04.2019 рік складав 30838,93 грн., що перевищувало суму відповідних платежів за шість місяців.

Станом на 19.06.2015 року (повноліття дитини) державним виконавцем було зроблено розрахунок заборгованості зі сплати аліментних платежів, який направлений боржнику і стягувачу. Остання отримала даний розрахунок 29.09.2015 року (т.с. 1 а.с. 100-102).

За наведеного є безпідставним твердження скаржника про неповідомлення йому про наявну заборгованість зі сплати аліментів на момент досягнення дитиною повноліття.

20.01.2012 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою реєстрації боржника, двері державному виконавцю ніхто не відчинив, боржнику було залишено виклик та вимога, про що складений відповідний акт державного виконавця (т.с. 1 а.с. 64-65).

Державним виконавцем під час виконання рішення суду неодноразово направлялися виклики боржнику з вимогою з`явитися до державного виконавця (т.с. 1 а.с. 73, 78, 107-108, 127-128).

18.10.2013 року держаним виконавцем було винесено повторно постанову про примусовий привід боржника (т.с. 1 а.с. 76-77).

З моменту відкриття виконавчого провадження державним виконавцем постійно робилися запити до Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України, МВС України та в інші установи (т.с. 1 а.с. 50, 52, 53, 61, 68, 86, 90, 106, 109-110, 113-124, 129-135, 138).

За результатами отриманої відповіді з Пенсійного фонду України державним виконавцем було зроблено запит до ОСОБА_6 щодо довідки про доходи ОСОБА_1 , відповіді не отримано (т.с. 1 а.с. 136-137).

За наведеного, враховуючи зміст і обсяг виконаних виконавчих дій, судом першої інстанції правильно не вбачалось порушень принципів гласності та відкритості в рамках виконавчого провадження №27855794. Так, державні виконавці неодноразово намагалися викликати боржника, з метою виконання рішення суду неодноразово робили запити до різноманітним державних установ.

02.07.2019 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення досягнення дитиною повноліття, заборгованість зі сплати аліментів складає 30838,93 грн. (т.с. 1 а.с. 151-152).

За постановою начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шабала І.А. від 21.06.2022 року (т.с. 1 а.с. 153-155) і постановою про скасування процесуального документу від 28.06.2022 року (т.с. 1 а.с. 157) скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 02.07.2019 року в рамках виконавчого провадження №27855794.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Враховуючи вказані нормативні приписи, судом першої інстанції правильно не вбачалось підстав для скасування постанови від 28.06.2022 року про скасування процесуального документа, так як начальник відділу державної виконавчої служби діяв в межах наданих йому законом прав. Крім того, його дії були спрямовані на усунення порушення закону, адже виконавче провадження було закінчено при наявності заборгованості зі сплати аліментних платежів.

Також, враховуючи наявну заборгованість зі сплати аліментів дотепер, виходячи з приписів п.7 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», суд першої інстанції правильно не вбачав в діях державних виконавців порушення розумності строків виконання в рамках виконавчого провадження №27855794.

Враховуючи визначені вище доводи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для скасування всіх рішень і постанов в межах виконавчого провадження №27855794.

Приймаючи до уваги викладене, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов також правильного висновку про те, що скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає у цій справі задоволенню.

Доводи апеляційної скарги боржника ОСОБА_1 дублюють доводи скарги останнього у цій справі, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Ці доводи свідчать лише про позицію боржника у цій справі, які він підтримує, і не спростовують обставин, встановлених судом першої інстанції на час постановлення оскаржуваної ухвали у цій справі (17 листопада 2022 року), є безпідставними, не ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ґрунтуються на припущеннях, що суперечить ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Оскільки, апеляційним судом встановлено, що боржником ОСОБА_1 не було надано суду першої інстанції жодного належного, допустимого доказу на підтвердження - скасування вищезазначеного рішення суду, яке набрало законної сили та підлягає примусовому виконанню у даному виконавчому провадженні, - чи що ним, як боржником, повністю чи частково виконане вищезазначене рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2011 року у справі ЄУН 2-2677/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, починаючи з 05.04.2011 року і до повноліття дитини (довідка з місця роботи про відповідні примусові вирахування на виконання рішення суду у будь-якій сумі взагалі, квитанції, чеки про добровільне перерахування будь-яких сум боржником на користь стягувача ОСОБА_3 безпосередньо чи ВДВС тощо).

Так, пунктом 9-10 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень встановлено, що виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнено в повному обсязі. Заборгованість по аліментам стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Боржник ОСОБА_1 станом на момент повноліття доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мав заборгованість по аліментам у виконавчому провадженні к розмірі 30838,93 грн., проте, на момент винесення 02.07.2019 року постанови про закінчення виконавчого провадження №27855794 борг боржником не погашено, будь-якої інформації про сплату боргу стягувачу до ВДВС не надходило. Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною апелянта апеляційному суду не надані.

Хоча, апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Не може бути прийнята апеляційним судом до уваги у цій справі на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України як доказ, передбачений ст. 367 ч. 3 ЦПК України, та наданий вперше лише апеляційному суду до апеляційної скарги (ст. 367 ч. 2 ЦПК України), інформація Пенсійного фонду України про доходи боржника ОСОБА_1 від 17.11.2022 року 18.23 (т.с. 1 а.с. 209-211), для перевірки законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали суду першої інстанції у цій справі, вступна та резолютивна частина якої була проголошена судом першої інстанції раніше 17.11.2022 року об 17.01.

Трудова книжка із записами про звільнення боржника ОСОБА_1 з ТОВ «Вето плюс» 14.08.2019 року та прийняття його на роботу вперше після цього лише 22.01.2022 року ТОВ «ТК «Економ Плюс» (копія т.с. 1 а.с. 212-212), може бути прийнята апеляційним судом у цій справі як, передбачений ст. 367 ч. 3 ЦПК України. Проте, цим доказом не спростовуються правильно встановлені судом першої інстанції вищезазначені фактичні обставини справи та правильні висновки суду першої інстанції у цій справі.

А тому, з метою захисту прав дитини, яка стала вже повнолітньою, та стягувача ОСОБА_3 і дотримання законності, постановою начальника Комунарського ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 21.06.2022 року (т.с. 1 а.с. 153-155) і постановою про скасування процесуального документу від 28.06.2022 року (т.с. 1 а.с. 157) правильно скасовано вищезазначену постанову про закінчення виконавчого провадження від 02.07.2019 року в рамках виконавчого провадження №27855794.

Крім того, боржник ОСОБА_1 міг у вільному доступі отримати інформацію про відкриті щодо нього виконавчі провадження. Оскільки, вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення процесуального питання.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

Крім того, встановлено, що боржником ОСОБА_1 на виконання ухвали апеляційного суду від 24 січня 2023 року про відстрочення сплати судового збору до ухвалення апеляційним судом судового рішення за результатами розгляду його вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі (т.с. 2 а.с. 7), станом на час перегляду цієї справи апеляційним судом (08.02.2023 року) вже було сплачено судовий збір за подачу ним апеляційної скарги (квитанція про сплату №89300 від 08.02.2023 року, т.с. 2 а.с. 17).

Також, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови боржникові ОСОБА_1 у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 12, 141, 367-368, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 13.02.2023 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.