Провадження № 2/522/314/23
13 січня 2023 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участю секретаря судового засідання - Куртушан Я.В.
розглянувши за правилами загального провадження у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Юнекс Банк», третя особа: Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з майна, -
Позивач в особі представника Главацького Ю.А. 16.12.2021 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», третя особа: Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою Першого Приморського відділу ДВС від12.04.2016 та виключити запис про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Ухвалою суду від 20.12.2021 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано 10-денний строк для усунення недоліків позову.
Після усунення недоліків позову, ухвалою від 24.12.2021 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 09.02.2022.
У зв`язку з неявкою учасників справи у підготовче засідання 09.02.2022 розгляд справи відкладено на 31.03.2022.
У підготовчому засіданні 31.03.2022 було задоволено заяву представника позивача про відкладення засідання, наступне засідання призначено на 19.05.2022.
У підготовчому засіданні 19.05.2022 було задоволено клопотання представника АТ «Райффайзен банк Аваль» та замінено відповідача АТ «Райффайзен банк Аваль» на ПАТ «Юнекс Банк», розгляд справи відкладено на 07.07.2022.
У зв`язку з неявкою учасників справи у підготовче засідання 07.07.2022 розгляд справи відкладено на 01.09.2022.
В результаті проведеного підготовчого засідання 01.09.2022 було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 22.11.2022.
У судовому засіданні 22.11.2022 представник позивача просив відкласти розгляд справи з метою подання додаткових пояснень, клопотання було задоволено, розгляд справи відкладено на 13.01.2023.
У судове засідання 13.01.2023 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник позивача Главацький Ю.А. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні докази, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 25 травня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №014/0028/74/7460, згідно якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 122 412 дол. США (а.с.7-8).
На забезпечення виконання умов кредитного договору між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 06 червня 2007 року було укладено іпотечний договір, предметом іпотеки виступила квартира АДРЕСА_1 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рудницькою Ю.О. та зареєстрований за №1279 (а.с.10-12).
30 листопада 2016 ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ПАТ «ЮНЕКС БАНК» уклали договір про відступлення права вимоги, згідно якого права вимоги до боржника ОСОБА_2 перейшли до ПАТ «ЮНЕКС БАНК» (а.с.28-29).
Договором про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 30.11.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В. та зареєстрований за №2276, право вимоги за вищевказаним іпотечним договором перейшло до ПАТ «ЮНЕКС БАНК» (а.с.29-30).
30 листопада 2016 року ПАТ «ЮНЕКС БАНК» відступило право вимоги за іпотечним договором, боржником за яким виступає ОСОБА_2 , до ТОВ «Стандарт Фінанс Групп». Договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В. (а.с.145-146).
30 листопада 2016 між ТОВ «Стандарт Фінанс Групп» та ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, боржником за яким є ОСОБА_2 . Договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В. (а.с.148-149).
Таким чином, ОСОБА_1 є стягувачем за іпотечним договором від 06.06.2007.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що 11.06.2019 на підставі Постанови про арешт майна боржника серія та номер 49943526, виданої Першим Приморським ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , як на майно боржника ОСОБА_2 (а.с.5-6).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єкти цих прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом.
Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що передбачений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
При цьому відповідно до ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення.
Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України.
З урахуванням того, що позивач є іпотекодержателем нерухомого майна (відповідно до договору про відступлення прав за іпотечним договором від 30.11.2016), на яке накладено арешт з метою реалізації можливості звернення стягнення на вказане майно, суд дійшов висновку про наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу) позивача.
Приписами частини 1 статті 572 Цивільного кодексу України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до Закону України "Про іпотеку" - іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володіння і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника.
Зі змісту ст. 3 Закону України "Про іпотеку" вбачається, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.
Враховуючи наведене вище, а також виходячи із суті іпотеки, визначення якої міститься в Законі України "Про іпотеку", відповідно до якого іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, установленому цим Законом, позов про зняття арешту, накладеного державним виконавцем, підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
З огляду на положення чинного законодавства, враховуючи мету звернення до суду, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги, та скасувати арешт з конкретного визначеного нерухомого майна, як квартира, в той час як виключення запису про обтяження є наслідком зняття арешту, позов в цій частині задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Юнекс Банк», третя особа: Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з майна задовольнити частково.
Зняти арешт з нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юсти3ції в Одеській області від 12.04.2016 року (виконавче провадження №49943526), яка належить ОСОБА_2 .
В частині позовних вимог про виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 17 січня 2023 року.
Суддя: В.Я. Бондар