441/565/23 2/441/330/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2023 м.Городок

Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді Малахової-Онуфер А.М.

з участю секретаря судового засідання Гордієнко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Городоцької міської ради Львівської області про визнання права власності на майно колгоспного двору та визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 13.03.2023 звернулися в суд з позовом до Городоцької міської ради Львівської області про визнання за ОСОБА_1 права власності на 4/7 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що на АДРЕСА_1 , як частку у майні колгоспного двору та в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнання за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 права власності по 1/7 частині житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що на АДРЕСА_1 , як частки у майні колгоспного двору мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер дід ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а прадід ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_7 , а 08.09.2003 та 03.09.2008 мати і батько ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а бабця і дід ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно, які до дня смерті були зареєстровані та проживали на АДРЕСА_1 , що спадщину після смерті ОСОБА_7 на підставі ст. 524, 529, 548, 549 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, вступивши в управління спадковим майном прийняв його син ОСОБА_6 , а після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , в рівних частках її чоловік ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_1 відповідно. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 спадщину на підставі ст. 1261, 1268 ЦК України прийняла ОСОБА_1 , однак звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на означене будинковолодіння, останній у видачі такого відмовлено, оскільки будинок має статус «колгоспного двору», а відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстрація майна колгоспного двору не передбачена, відтак позивачі змушені звернутись до суду із означеним позовом для захисту своїх прав, зокрема ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом та як член колгоспного двору, який не втратив права на частку в його майні, а ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , як члени колгоспного двору, які не втратили права на частку в його майні. Просили позов задовольнити.

Ухвалою судді від 13.04.2023 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

Представник позивачів ОСОБА_8 у заяві від 27.09.2023 вимоги підтримав, просив про розгляд справи за його відсутності та за відсутності довірителів (а.с. 71).

Представник відповідача Городоцької міської ради Львівської області, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив (а.с. 83).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні.

В п. 6 Постанови зазначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року (в редакції, що діяла до 1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 2 ст. 123 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

За положеннями ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 16.09.1990 Самбірським МБТІ на підставі рішення Городоцької районної Ради народних депутатів № 296 від 19.07.1990, житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що на АДРЕСА_1 має статус «колгоспного двору», головою якого значився ОСОБА_7 (а.с. 29).

Із технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що на АДРЕСА_1 , виготовленого 03.02.2023 ФОП ОСОБА_9 на замовлення ОСОБА_1 убачається, що будинок 1960 року побудови, складається із чотирьох житлових кімнат, коридору та веранди, загальна площа будинку 61, 5 кв.м, з них житлова 46, 5 кв.м, при будинку літня кухня, гараж, сарай, вбиральня, огорожа та криниця (а.с. 36-50).

Із витягів з погосподарських книг за 1996-2000р., із довідок старости Родатицького старостинського округу Городоцької міської ради Львівської області Гурин В.Я. № 883, № 884, № 885 та № 886 від 20.12.2022, інших матеріалів справи убачається, що житловий будинок на АДРЕСА_1 має статус «колгоспного двору», членами колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року, які не втратили права на частку у цьому майні значились ОСОБА_7 , 1911р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , 1941р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , 1942р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , 1973р.н., ОСОБА_1 , 1966р.н., ОСОБА_2 , 1987р.н. та ОСОБА_10 , 1984р.н. (а.с. 32-35, 79).

Із копій свідоцтв про народження серія НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 і серія НОМЕР_3 , свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 і серія НОМЕР_5 та свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_6 убачається, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а онукою ОСОБА_7 (а.с. 20-22, 27, 76, 77).

ОСОБА_7 , 1911р.н. помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_5 , 1941р.н. - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що убачається із копії свідоцтв про смерть серія НОМЕР_7 та серія НОМЕР_8 (а.с. 17, 18).

Як убачається із матеріалів справи, спадщину після смерті ОСОБА_7 на підставі ст. 524, 529, 548, 549 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, вступивши в управління спадковим майном прийняв його син ОСОБА_6 , а після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , в рівних частках її чоловік ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_1 відповідно.

ОСОБА_6 , 1942р.н. помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19).

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 18498469 від 10.02.2009, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 . Городоцькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 42/2009 (а.с. 31).

06.12.2022, держаним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори Шараварою В.В. позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки житловий будинок на АДРЕСА_1 відповідно до правовстановлюючого документа має статус «колгоспного двору» (а.с. 30).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до ст.1216ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З огляду на вищенаведене, а також ураховуючи фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин і досліджені судом під час розгляду справи докази, суд доходить висновку про визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частину житлового будинку, що на АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також, оскільки, житловий будинок на АДРЕСА_1 має статус «колгоспного двору», а останніми живими членами які не втратили права на частку в його майні є ОСОБА_4 , 1973р.н., ОСОБА_1 , 1966р.н., ОСОБА_2 , 1987р.н. та ОСОБА_10 , 1984р.н. є підстави для визнання за ними по 1/7 частині означеного житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, як на майно «колгоспного двору».

Керуючись ст. 10, 89, 247, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. 328, 392, 1216, 1218, 1261 ЦК України, ст. 120, 123, 524, 529, 548, 549 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, суд -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_9 , прож. на АДРЕСА_1 ) право власності на 3/7 частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, і зокрема на 1/14 після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та на 5/14 після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_9 , прож. на АДРЕСА_1 ) право власності на 1/7 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , як частку у майні «колгоспного двору».

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_10 , прож. на АДРЕСА_2 ) право власності на 1/7 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , як частку у майні «колгоспного двору».

Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН: НОМЕР_11 , прож. на АДРЕСА_1 ) право власності на 1/7 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , як частку у майні «колгоспного двору».

Визнати за ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН: НОМЕР_12 , прож. на АДРЕСА_3 ) право власності на 1/7 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , як частку у майні «колгоспного двору».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

С у д д я А.М.Малахова-Онуфер