Справа №718/6/23
Провадження №2-з/718/2/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2023 року м.Кіцмань Чернівецька область

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Масюк Л.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП», треті особи без самостійних вимог АТ «АльфаБанк», приватний нотаріус Душинська Ніна Валеріївна, про визнання недійсними договорів уступки права вимоги та витребування майна,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Кіцманського районного суду Чернівецької області перебуває вище вказана цивільна справа.

11.01.2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій вона просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Суд, вивчивши матеріали заяви, приходить до висновку, що вимога про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України, позов може бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно положень ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як визначив Пленум ВСУ в Постанові від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Сам факт подання позову, ще не свідчить про реальну загрозу відчуження майна (земельної ділянки та житлового будинку) з метою ухилення від виконання судового рішення, а посилання в заяві на існуючий спір між сторонами не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав і законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення позову в даному конкретному випадку, судом не встановлено та заявником (позивачем) не зазначено обґрунтування необхідності вжиття заходу забезпечення заявленого ОСОБА_1 позову.

Враховуючи вищезазначене, відсутність належних та допустимих доказів, наданих позивачем, які б вказували на можливість недобросовісних дій з боку відповідачки ОСОБА_2 , а також на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, беручи до уваги при цьому вимоги розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд приходить до висновку, що на даний момент відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Відповідно до ч.ч. 7, 11 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Відмова в забезпеченні позову на даній стадії не перешкоджає розгляду даного питання в майбутньому під час розгляду справи.

Керуючись ст. ст.149,150, ч.10 ст.153 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

Суддя Кіцманського

районного суду: Л.О. Масюк