Справа№592/1886/22
Провадження №2/592/121/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі головуючого судді Корольової Г.Ю., за участю секретаря судового засідання Панасовської В.В., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , представника третьої особи АТ «Мегабанк» - Дребот І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватної фірми «Ордекс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Нагорна Наталія Василівна, Акціонерне товариство «Мегабанк» про витребування нежитлового приміщення із чужого незаконного володіння,

УСТАНОВИВ

17.02.2022 року позивач звернувся до суду із даним позовом, який в подальшому уточнив, просив суд витребувати із чужого незаконного володіння, а саме: у ОСОБА_4 нежитлове приміщення, торгівельно-побутовий комплекс літ.А-ІІ, загальна площа 821,7 кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, на користь Приватної фірми «Ордекс» (далі ПФ «Ордекс») ); у ОСОБА_2 нежитлове приміщення, торгівельно-побутовий комплекс, літ. А-ІІ, загальна площа 633,4 кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, на користь Приватної фірми «Ордекс» ).

На обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

Так, між Акціонерним товариством «Мегабанк» (далі Банк), та ПФ «Ордекс» було укладено в межах Генерального договору на здійснення кредитних операцій ГД-11-18/2016 від 24.10.2016 року: - Кредитний договір № 11-18/2016-МК-UАН від 24.10.2016 року. Згідно із вказаним договором (з урахуванням додаткових угод до нього) банк надав клієнту грошові кошти в розмірі 4 400 000,00 гривень (чотири мільйона чотириста тисяч) гривень 00 копійок, на строк з 24.10.2016 р. до 16.03.2020 року зі сплатою 25% річних з 24.10.2016 року по 31.05.2018 року (включно), зі сплатою 23% річних з 01.06.2018 року по 16.03.2020 року (включно).

Кредитний договір № 11-18/2016-МК-UАН-1 від 30.11.2016 року. Згідно з даним договором (з урахуванням додаткових угод до нього) Банк надав Клієнту грошові кошти в розмірі 3 154 000,00 гривень (три мільйона сто п`ятдесят чотири тисячі гривень 00 копійок) на строк з 30.11.2016 року до 29.11.2019 року, зі сплатою 25% річних з 30.11.2016 року по 31.05.2018 року включно, 23% річних з 01.06.2018 року по 29.11.2019 року (включно).

Кредитний договір №11-18/2016-МК-UАН-3 від 14.06.2018 року. Згідно з вказаним договором (з урахуванням додаткових угод до нього) Банк надав Клієнту грошові кошти в розмірі 3 350 000,00 гривень (три мільйона триста п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) на строк з 14.06.2018 року до 12.06.2020 року зі сплатою 22 % річних.

Кредитний договір №11-18/2016-МК-UАН-4 від 18.01.2019 року. Згідно з Договором (з урахуванням додаткових угод до нього) Банк надав Клієнту грошові кошти в розмірі 1 000 000,00 гривень (один мільйон гривень 00 копійок) на строк з 18.01.2019 року до 20.03.2020 року зі сплатою 23 % річних.

Кредитний договір № 11-18/2016-МК-НАН-5 від 15.02.2019 року. Згідно з договором (з урахуванням додаткових угод до нього) Банк надав Клієнту грошові кошти в розмірі 300 000,00 гривень (триста тисяч гривень 00 копійок) на строк з 15 лютого 2019 року до 20 грудня 2019 року зі сплатою 23% річних.

З метою забезпечення виконання клієнтом своїх зобов`язань за Основним зобов`язанням між позивачем та відповідачем було укладено Іпотечний договір № 11-18/2016-МК-UАН-3 від 24.10.2016 року (з урахуванням Договорів про внесення змін), посвідчений 24.10.2016 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І. В., за реєстровим номером 2300, відповідно до якого у забезпечення виконання клієнтом своїх зобов`язань за договором, клієнт передав в іпотеку банку визначене нерухоме майно, яке належить на праві власності ПФ «Ордекс», а саме: - нежитлове приміщення (торгівельно-побутовий комплекс, салон-перукарня), загальною площею 1455,1 кв.м., реєстровий номер об`єкта нерухомого майна: 01, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач у своєму позові вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя або іпотечне застереження в договорі про іпотеку відсутні. 21.04.2020 року АТ «Мегабанк» направив вимогу № 91-3064, в якій вимагав: сплатити Банку: - заборгованість за кредитним договором № 11-18/2016-МК-UАН від 24.10.2016 року, в розмірі 1224748,10 грн.; - заборгованість за кредитним договором № 11-18/2016 - МК-UАН-1 від 30.11.2016 року, в розмірі 339412,42 грн; - заборгованість за кредитним договором №11-18/2016-МК-UАН-3 від 14.06.2018 року, в розмірі 3407351,37 грн.; - заборгованість за кредитним договором №11-18/2016-МК-UАН-4 від 18.01.2019 року в розмірі 845152,46 грн.; - заборгованість за кредитним договором № 11-18/2016-МК-UАН-5 від 15.02.2019 року, в розмірі 54758,43 грн.

24.02.2021 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною Н.В. було зареєстровано право власності за банком (іпотекодержателем) на нерухоме майно на підставі Іпотечного договору № 11-18/2016-МК-UАН-3 від 24.10.2016 року (з урахуванням договорів про внесення змін), а саме: нежитлове приміщення (торгівельно-побутовий комплекс, салон-перукарня), загальною площею 1455,1 кв.м., реєстровий номер об`єкта нерухомого майна: 01, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач у позові, посилаючись на ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» зазначає, що Закон для вирішення питання звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання передбачає необхідність укладення окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, а в разі відсутності такого, іпотечний договір повинен містити іпотечне застереження про задоволення вимог іпотекоджержателя. Позивач вказує, що розділ 5 договору іпотеки № 11-18/2016-МК-UАН-3 від 24.10.2016 року (з урахуванням договорів про внесення змін), на його думку, містить іпотечне застереження, в якому передбачено лише право іпотекодержателя на продаж предмету від свого імені, окремого ж договору про задоволення вимог іпотекодержателя між сторонами не укладалося.

Враховуючи викладене, сторона позивача вважає прийняте нотаріусом рішення про державну реєстрацію права власності, як такого, що виникає на підставі договору іпотеки протиправним. Також сторона позивача вказує на наявність порушень Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених Постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127 при державній реєстрації права власності, а саме п. 61.

Крім того позивач вказує, що, в порушення даного пункту та вимог ст. 37 Закону України «Про іпотеку» банком не надано нотаріусу звіт про ринкову вартість вказаного нерухомого майна. Вказує, що оцінка предмету іпотеки не проводилась, так як жодного звернення суб`єкта оціночної діяльності про необхідність проведення оцінки до позивача не надходило. Вважає, що перехід права власності був здійснений без проведення належним чином оцінки вказаного нерухомого майна на момент такого переходу.

Позивач серед іншого вказує, що нежитлове приміщення, загальною площею 1455,1 кв.м., реєстровий номер об`єкта нерухомого майна: 01, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 банк продав ОСОБА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 14.05.2021 року. У подальшому ОСОБА_2 шляхом укладення договору дарування від 29.10.2021 року здійснив відчуження 56/100 часток нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Сільченку ОСОБА_5 . 08.11.2021 року за результатами поділу вказаного майна присвоєно нові адреси: номер будівлі АДРЕСА_1 та номер будівлі АДРЕСА_1 .

Також сторона позивача вказує на відсутність, на її думку, у представника банку повноважень на подачу документів та заяви про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки при подачі заяви приватному нотаріусу Сумського міського нотаріального округу Нагорній Н. В., оскільки у довіреності від 18.12.2019 року № 13-3/19Д від АТ «Мегабанк» не визначено конкретну дію, яку банк доручає повіреному, а саме - подавати заяви про реєстрацію права власності.

У зв`язку з вищевикладеним сторона позивача вважала дії державного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Нагорної Н. В. щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки незаконними, та просила суд позов задовольнити, витребувати із чужого незаконного володіння, а саме у ОСОБА_2 , ОСОБА_4 нежитлове приміщення, загальною площею 1455,1 кв.м., реєстровий номер об`єкта нерухомого майна: 01, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вважала, що вказане майно вибуло з володіння власника, не з його волі іншим шляхом.

Представник позивача, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач придбав майно на законних підставах, а саме за договором купівлі-продажу з дотриманням вимог, передбачених законодавством, а також мав право подарувати частку свого майна у подальшому. Крім того, вказує, що вимоги на які посилається позивач стосується фактично вартості нерухомого майна (предмету іпотеки), на яке у законному порядку АТ «Мегабанк» отримало право власності. Між сторонами існували правовідносини за кредитним договором та забезпечувальним правочином - договором іпотеки та укладено Генеральним договір на здійснення кредитних операцій № ГД-11-18/2016 зі строком дії до 22.10.2021 року та встановлено, що існуючи та майбутні вимоги банку, що випливають із кредитних договорів забезпечуються заставою нерухомого майна, яке належить на праві власності ПФ «Ордекс» згідно з іпотечним договором. Вказує, що позивачем до позовної заяви додано висновок про вартість майна, виконаний на замовлення ПФ «Ордекс», суб`єктом оціночної вартості ТОВ «Консалт-С» від 23.03.2021 року і вартість нерухомого майна - торгівельно-побутового комплексу та салону-перукарні загальною площею 1455,1 кв.м по АДРЕСА_1 складає 17 854 416 грн., тобто позивач посилається на те, що вартість цього майна кредитором явно занижена. Однак, у встановленому законом порядку, позивач не оскаржив проведену суб`єктом оціночної діяльності оцінку предмету іпотеки, а також не оскаржував підстав для набуття банком права власності на спірне майно, або іпотечний договір. Самі відповідачі не мали будь-яких цивільно-правових стосунків з позивачем, а є добросовісними набувачами.

Виходячи із викладеного просили суд відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник третьої особи - Дребот І.А. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та пояснила, що позивач мав велику заборгованість перед АТ «Мегабанк» за кредитними договорами, яка була направлена позивачу з вимогою її погашення, але вимога залишалася без відповіді і заборгованість погашена не була, а тому відповідно до умов іпотечного договору, яким визначено у п.5.2. застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, а п.5.1 даного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем основного зобов`язання, а також з інших підстав, передбачених чинним законодавством України, Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством України. Зазначені вище пункти іпотечного договору містять відповідне застереження, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи у повному обсязі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, з матеріалів справи вбачається наступне.

Між АТ «Мегабанк» та ПФ «Ордекс» було укладено в межах Генерального договору на здійснення кредитних операцій ГД-11-18/2016 від 24.10.2016 року (т.1 а.с.11-12):

- кредитний договір № 11-18/2016-МК-UАН від 24.10.2016 року. Згідно із вказаним договором (з урахуванням додаткових угод до нього) Банк надав Клієнту грошові кошти в розмірі 4 400 000,00 гривень (чотири мільйона чотириста тисяч гривень 00 копійок) на строк з 24.10.2016 року до 16.03.2020 року зі сплатою 25% річних з 24.10.2016 року по 31.05.2018 року зі сплатою 23% річних з 01.06.2018 року по 16.03.2020 року (т.1, а.с. 13-19)

- кредитний договір № 11-18/2016-МК-UАН-1 від 30.11.2016 року. Згідно з даним договором (з урахуванням додаткових угод до нього) Банк надав Клієнту грошові кошти в розмірі 3 154 000,00 гривень (три мільйона сто п`ятдесят чотири тисячі гривень 00 копійок) на строк з 30.11.2016 року до 29.11.2019 року зі сплатою 25% річних з 30.11.2016 року по 31.05.2018 року включно, 23% річних з 01.06.2018 року по 29.11.2019 року (т.1, а.с. 23-29)

- кредитний договір №11-18/2016-МК-UАН-3 від 14.06.2018 року. Згідно з вказаним договором (з урахуванням додаткових угод до нього) Банк надав Клієнту грошові кошти в розмірі 3 350 000,00 гривень (три мільйона триста п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) на строк з 14.06.2018 року до 12.06.2020 року зі сплатою 22 % річних (т.1, а.с. 33-37)

- кредитний договір №11-18/2016-МК-UАН-4 від 18.01.2019 року. Згідно з Договором (з урахуванням додаткових угод до нього) Банк надав Клієнту грошові кошти в розмірі 949 239,76 грн. на строк з 18.01.2019 року до 15.02.2019 року зі сплатою 23 % річних (а.с 40-46 т. 1) та додатковою угодою №1 від 18.01.2019 року від 05.02.2019 року додаток до договору викладено у іншій редакції, а саме графік платежів (т.1, а.с. 47-48), додаткова угода №2 до кредитного договору №11-18/2016-МК-UАН-6 від 18.01.2019 року від 15.02.2019 року також змінено графік платежів №2 (а.с.49-50, т.1), додаткова угода №3 до кредитного договору №11-18/2016-МК-UАН-4 від 18.01.2019 року від 26.02.2019 року також змінено графік платежів №3 (а.с.51-53, т.1) , додаткова угода №4 до кредитного договору №11-18/2016-МК-UАН-6 від 18.01.2019 року від 13.03.2019 року також змінено графік платежів №4 (а.с.54-55, т.1) , додаткова угода №5 до кредитного договору №11-18/2016-МК-UАН-6 від 18.01.2019 року від 15.03.2019 року також змінено графік платежів №5 (а.с.5859 т.1), додаткова угода №6 до кредитного договору №11-18/2016-МК-UАН-4 від 18.01.2019 року від 08.04.2019 року також змінено графік платежів №6 (а.с.60-61 т.1), додаткова угода №7 до кредитного договору №11-18/2016-МК-UАН-6 від 18.01.2019 року від 15.05.2019 року також змінено графік платежів №7 (а.с.62-63 т.1).

- Кредитний договір № 11-18/2016-МК-НАН-5 від 15.02.2019 року. Згідно з договором (з урахуванням додаткових угод до нього) Банк надав Клієнту грошові кошти в розмірі 300 000,00 гривень (триста тисяч гривень 00 копійок) на строк з 15 лютого 2019 року до 20 грудня 2019 року зі сплатою 23% річних.

З метою забезпечення виконання клієнтом (ПФ «Ордекс») своїх зобов`язань за основним зобов`язанням між позивачем та відповідачем було укладено Іпотечний договір № 11-18/2016-МК-UАН-3 від 24.10.2016 року (з урахуванням договорів про внесення змін), посвідчений 24.10.2016 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В., за реєстровим номером 2300 (т. 1, а.с. 79-82), відповідно до якого у забезпечення виконання клієнтом своїх зобов`язань за договором, клієнт передав в іпотеку банку визначене нерухоме майно, яке належить на праві власності ПФ «Ордекс», а саме: - нежитлове приміщення (торгівельно-побутовий комплекс, салон-перукарня), загальною площею 1455,1 кв.м., реєстровий номер об`єкта нерухомого майна: 01, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .

21.04.2020 року АТ «Мегабанк» направив вимогу № 91-3064 (т. 1, а. с. 93-98, т. 2, а.с. 148-153), в якій вимагав: - сплатити Банку заборгованість за кредитним договором № 11-18/2016-МК-UАН від 24.10.2016 року, в розмірі 1224748,10 грн., на рахунок № НОМЕР_1 у АТ «Мегабанк», МФО 351629; - сплатити Банку заборгованість за кредитним договором № 11-18/2016 - МК-UАН-1 від 30.11.2016 року, в розмірі 339412,42 грн., на рахунок № НОМЕР_2 у АТ «Мегабанк», МФО 351629; - сплатити Банку заборгованість за кредитним договором №11-18/2016-МК-UАН-3 від 14.06.2018 року, в розмірі 3407351,37 грн., на рахунок № НОМЕР_3 у АТ «Мегабанк», МФО 351629; - сплатити Банку заборгованість за кредитним договором №11-18/2016-МК-UАН-4 від 18.01.2019 року, на рахунок № НОМЕР_4 у АТ «Мегабанк», МФО 351629, в розмірі 845152,46 грн.; - сплатити Банку заборгованість за кредитним договором № 11-18/2016-МК-UАН-5 від 15.02.2019 року, в розмірі 54758,43 грн., на рахунок № НОМЕР_5 у АТ «Мегабанк», МФО 351629.

Дану вимогу позивачем отримано 27.04.2020 року (т. 2, а.с. 154)

24.02.2021 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною Н.В. було зареєстровано право власності за АТ «Мегабанк» (іпотекодержателем) на нерухоме майно, на підставі іпотечного договору № 11-18/2016-МК-UАН-3 від 24.10.2016 року (з урахуванням договорів про внесення змін), а саме: нежитлове приміщення (торгівельно-побутовий комплекс, салон-перукарня), загальною площею 1455,1 кв.м., реєстровий номер об`єкта нерухомого майна: 01, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 99-100)

Зазначене нежитлове приміщення, загальною площею 1455,1 кв.м., реєстровий номер об`єкта нерухомого майна 01, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 АТ «Мегабанк» продав громадянину ОСОБА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 14.05.2021 року. У подальшому громадянин ОСОБА_2 шляхом укладення договору дарування від 29.10.2021 року здійснив відчуження 56/100 часток нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_4 . 08.11.2021р. за результатами поділу вказаного майна, вказаному об`єкту присвоєно відповідно нові адреси: номер будівлі АДРЕСА_1 та номер будівлі АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 101-113).

Позивач у своєму позові вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя або іпотечне застереження в договорі про іпотеку відсутні.

Однак, дослідивши матеріали справи суд не може погодитись із таким висновком сторони позивача виходячи із наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що сторонами укладено іпотечний договір № 11-18/2016-МК-UАН-3 від 24.10.2016 року (з урахуванням договорів про внесення змін), посвідчений 24.10.2016 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І. В., за реєстровим номером 2300 (т. 1, а.с. 79-86).

Згідно п. 3.3.6 вказаного договору іпотеки Іпотекодавець має право Набути право власності на предмет іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством, у разі порушення умов основного зобов`язання та/або цього договору, а також у випадку порушення справи про банкруцтво Іпотекодавця (т.1, а.с. 80).

З розділу 5 вказаного договору вбачається, що у ньому міститься іпотечне застереження, та передбачено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки (т. 1, а.с. 81). Так, згідно п. 5.1. вказаного вище договору, у разі невиконання, або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання, а також з інших підстав, передбачених чинним законодавством України, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством України. Згідно п. 5.2.1 зазначеного договору Іпотекодержатель має право при зверненні стягнення на предмет іпотеки від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, у порядку встановленому чинним законодавством. Пункт 5.2.2 вказаного договору передбачає, що визначений п. 5.2.1 Договору спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені чинним законодавством України способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказане у договорі також корелюється із ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» (в редакції, чинній на момент укладення угоди).

Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» (в редакції чинній на момент укладення угоди), - Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: - передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; - право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Посилання представника позивача на той факт, що у розділі 5 іпотечного договору вказане лише право Банку на продаж заставного майна від свого імені, спростовуються як самим іпотечним договором (п. 5.2.1, п. 5.2.2), укладеним сторонами, так і ч. 2 ст. 36 чинного ЗУ «Про іпотеку».

Представник позивача серед іншого посилався на те, що АТ «Мегабанк» під час реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі іпотечного договору № 11-18/2016-МК-UАН-3 від 24.10.2016 року було порушено норми п. 61 Постанови КМУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25.12.2015 року № 1127, а саме не надано нотаріусу звіт про ринкову вартість вказаного нерухомого майна. Вказує на те, що оцінка предмету іпотеки не проводилась, надає суду висновок про вартість майна (т. 1, а.с. 124-127), згідно якого вартість спірного нерухомого майна складає 17 854 416, 00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», (в редакції чинній на момент укладення угоди), - Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Згідно п. 61 Постанови КМУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25.12.2015 року № 1127 - Для державної реєстрації прав на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, серед іншого також подаються - відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації;

У матеріалах справи наявний Висновок про вартість майна від 19.10.2021 року (т.1, а.с. 123), згідно із яким вартість нежитлових приміщень загальною площею 1455,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 станом на дату оцінки - 11.02.2021 року складає 7257000,00 /сім мільйонів двісті п`ятдесят сім тисяч/ грн. Крім того, суд звертає увагу на п. 1.4 іпотечного договору № 11-18/2016-МК-UАН-3 від 24.10.2016 року (з урахуванням договорів про внесення змін), згідно якого сторони домов ились,що вартість предмета іпотеки становить 6 659 720 /шість мільйонів шістсот п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять/ гривень 00 коп. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач звертався з ініціативою до відповідача про внесення змін у іпотечний договір в цій частині, хоча і мав таку можливість. Позивачем також не оскаржувався і вищевказаний Висновок про оцінку майна.

Суд нагадує, що згідно позасудове врегулювання згідно ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» перебачає відсутність спору між сторонами.

З матеріалі справи вбачається, що АТ «Мегабанк» було направлено вимогу позивачу ПФ «Ордекс» листом № 91-3064 від 21.04.2020 року, яку позивач отримав 27.04.2020 року (т. 2., а.с. 154), однак жодних заперечень Банку з цього приводу позивач не висловив, в тому числі і з приводу вартості майна. Тобто позивач, достовірно знаючи про той факт, що Банком розпочато процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки ніяких дій з цього приводу не вчиняв, а звернувся до суду із даним позовом лише 17.02. 2022 року.

Посилання сторони позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №306/2053/16-ц у даному випадку є недоречними, оскільки в наведеному прикладі: - у матеріалах справи відсутні відомості про отримання іпотекодавцем письмової вимоги від іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності; - відсутня інформація про вартість майна, за якою відбулося зарахування вимог, оскільки ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна. Крім того, в даному випадку оцінка майна предмету іпотеки на момент переходу права власності взагалі не проводилась, а також у даному випадку є спір про вартість іпотечного майна. На вказані обставини стороною позивача не звернуто уваги.

Позивач у позові, серед іншого, вказує на відсутність, на його думку, у представника Банку повноважень на подачу документів та заяви про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки при подачі заяви приватному нотаріусу Сумського міського нотаріального округу Нагорній Н.В. Зазначає, що довіреність № 13-3/19Д від 18.12.2019 року, наданою АТ «Мегабанк» не містить зазначення щодо представництва банку перед приватними нотаріусами, а також відсутність визначення конкретної дії, а саме: подачі заяви про реєстрацію права власності. Вважає, що у представника банку були відсутні повноваження на здійснення таких дій.

Проте суд не може погодитись із такою позицією, виходячи із наступного.

Згідно з ч. 1,3 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє; представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відповідно до копії довіреності №13-3/19д від 18.11.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кукешим С.Ю., наявній в матеріалах справи (т.2, а.с. 45), АТ «Мегабанк» уповноважило Заступника голови правління АТ «Мегабанк» - Пономаренко Олену Анатоліївну, серед іншого, вчиняти правочини від імені АТ «Мегабанк».

Згідно ст. 241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Виходячи із наведеної норми можна зробити висновок, про те, що навіть якщо припустити, що представник АТ «Мегабанк» і не мав би достатніх повноважень для реєстрації спірного об`єкту нерухомості від імені банку, наступні дії банку, а саме відчуження спірного об`єкту нерухомості відповідачу ОСОБА_2 , свідчать про схвалення АТ «Мегабанк» дій свого повіреного.

Виходячи з викладеного суд вважає доводи представника позивача в частині недостатності обсягу повноважень представника банку при укладенні спірної угоди такими, що не заслуговують на увагу.

Посилання представника позивача на Постанову Верховного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 522/4840/18 суд вважає недоречним, оскільки в наведеному прикладі ситуація докорінно відрізняється.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Із сукупності норм матеріального та процесуального права у цивільному судочинстві вбачається, що захисту у судовому порядку підлягають лише порушені, оспорювані чи невизнані права, свободи, чи інтереси фізичних або юридичних осіб, а також інтереси держави.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, оцінивши докази у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні як, в цілому, так і кожного доказу окремо, суд прийшов до висновку, що позивачу необхідно відмовити в задоволенні позову, за недоведеністю факту порушення його прав.

Керуючись ст. 2, 4 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Приватної фірми «Ордекс» щодо витребування із чужого незаконного володіння у ОСОБА_4 нежитлове приміщення, торгівельно-побутовий комплекс літ.А-ІІ, загальна площа 821,7 кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080) та витребування із чужого незаконного володіння у ОСОБА_2 нежитлове приміщення, торгівельно-побутовий комплекс, літ. А-ІІ, загальна площа 633,4 кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080) на користь Приватної фірми «Ордекс» - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Приватна фірма «Ордекс», м.Суми, вул.Героїв Крут, 29, .

Відповідачі: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ; ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Нагорна Наталія Василівна, м.Суми, вул.Металургів, 5; Акціонерне товариство «Мегабанк», м.Харків, вул.Алчевських, 30, .

Повний текст рішення виготовлено 09.01.2023 року.

Суддя Г.Ю. Корольова