Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2255/22
Провадження № 2/376/221/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2023 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Коваленка О.М.,

при секретарі: Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності 9077591 від 17.03.2015 року та рішенням Сквирського районного суду Київської області від 17.02.2015 року у справі №376/315/15-ц.

Відповідно до Будинкової книги в квартирі зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата реєстрації 12.02.2013 року, однак вказана особа ніколи в квартирі не проживала.

Реєстрація відповідача в будинку порушує права позивача розпоряджатися своєю власністю, відповідач не сплачує комунальні платежі, не бере участі в утриманні житла, особистих речей відповідача у будинку не має, тому на підставі вказаного ОСОБА_1 просить суд:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити та не проводити фіксування судового засідання технічними засобами (а.с.10).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.15,21) та довідками про отримання СМС-повісток (а.с.24,25), причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надавав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України передбачено, якщо учасник справи або його представник належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

На підставі вимог ст.. 223 ЦПК України, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутність не з`явившихся учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності 9077591 від 17.03.2015 року (а.с.6) та копією рішення Сквирського районного суду Київської області від 17.02.2015 року у справі №376/315/15-ц (а.с.7).

Відповідно до копії Будинкової книги в квартирі зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата реєстрації 12.02.2013 року (а.с.9), однак вказана особа ніколи в квартирі не проживала, даний факт ніким не оспорюється та не спростовується.

Реєстрація відповідача в будинку порушує права позивача розпоряджатися своєю власністю, відповідач не сплачує комунальні платежі, не бере участі в утриманні житла, особистих речей відповідача у будинку не має тому вона звертається до суду з даним позовом.

Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати а оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені угоди.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до вимог ст.. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, оскільки право позивача як власника будинку, дійсно порушується тим, що в будинку, який належить йому на праві приватної власності, зареєстровано відповідача ОСОБА_2 який не проживає в будинку, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 150 ЖК України, ст. ст. 319, 386,391 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12,13,76,81, 223,247, 258,259,263 -265, 352,354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщення - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.М. Коваленко