Справа №760/4205/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.,

секретар судового засідання - Федоренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату судового наказу у цивільній справі №760/4205/20 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей, -

встановив:

У березні 2023 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про видачу дублікату судового наказу, відповідно до якої заявник просить видати дублікат судового наказу у цивільній справі №760/4205/20 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей.

Подана заява мотивована тим, що 15 травня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва видав судовий наказ у справі №760/4205/20, за яким стягнуто з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_1 , на утримання дітей: доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з 14.02.2020 р. і до повноліття дітей.

У зв`язку з втратою судового наказу при пересилці, заявниця просить видати його дублікат.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали цивільної справи №760/4205/20, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що 15 травня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва видав судовий наказ у справі №760/4205/20, за яким стягнуто з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_1 , на утримання дітей: доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з 14.02.2020 р. і до повноліття дітей.

Того ж дня ОСОБА_1 направлено оригінал судового наказу, який нею отримано, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

За результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП станом на 13.04.2023 року встановлено відсутність відкритих виконавчих проваджень, за яким боржником є ОСОБА_2 , а стягувачем ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, є обов`язковість рішень суду.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Згідно з п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

З точки зору закону дублікатом є документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено та відповідно підтвердити їх доказами.

Частиною 3 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

З огляду на викладене вище, а також приймаючи до уваги, що строк для пред`явлення виконавчого документа про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів на утримання дитини не закінчився, при цьому, відсутність у стягувача оригіналу судового наказу, у зв`язку з його втратою позбавляє орган примусового виконання рішень в подальшому стягувати аліменти з боржника за виконавчим листом на утримання дитини до досягнення нею повноліття, а так само відсутня об`єктивна можливість державному виконавцю здійснити, у разі його наявності, розрахунок заборгованості по аліментам, на підставі чого суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки є об`єктивні та достатні докази того, що оригінал судового наказу втрачено, а судове рішення про стягнення аліментів на утримання дітей, яке набрало законної сили не виконано та на час розгляду заяви - не виконується.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату судового наказу у цивільній справі №760/4205/20 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Видати дублікат судового наказу у справі №760/4205/20 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Кушнір