Номер провадження: 22-ц/813/2101/23
Справа № 946/3274/20
Головуючий у першій інстанції Смокіна Г.І.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Мілєвої М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу Громади володарів приватних квартир «Пенати-2» на додаткове рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 липня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Громади володарів приватних квартир «Пенати-2» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Громади володарів приватних квартир «Пенати-2» (далі - ГВПК «Пенати-2»), у якому після уточнення своїх позовних вимог (Том І: а.с. 125) просила суд:

- поновити її на роботі на посаді прибиральниці приміщень до Громади володарів приватних квартир «Пенати-2» на 1,5 ставки;

- стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 26400 грн.;

- стягнути з керівника ГВПК «Пенати-2» ОСОБА_2 моральну шкоду (оплату лікування і доведення до інвалідності) в розмірі 200 000 грн.;

- допустити негайне виконання рішення в частині поновлення її на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що з 11.02.2020 року працювала у відповідача на 0,5 ставки, фактично виконувала обсяг роботи на 1,5 ставки, при цьому відповідач не забезпечував відповідні умови праці. 04.05.2020 року була звільнена з посади за ст. 40 КЗпП України, у трудовій книжці не вказано, за яким пунктом її звільнено. Повідомлення про звільнення отримала поштою 06.05.2020 року. На час звільнення перебувала на лікарняному. 30.04.2020 року про погане самопочуття та звернення до медичного закладу за допомогою повідомляла керівництво. Крім того, звільнення відбулось під час дії карантину.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 липня 2021 року уточнену позовну заяву ОСОБА_1 від 07 липня 2021 року в частині вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - прийнято.

У прийнятті уточненої позовної заяви ОСОБА_1 від 07 липня 2021 року в частині вимоги про стягнення моральної шкоди - відмовлено та повернуто позивачці.

Роз`яснено позивачці право на звернення до суду з вказаною вимогою на загальних підставах.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 липня 2021 року позов ОСОБА_1 до Громади володарів приватних квартир «Пенати-2» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області 21 травня 2013 року) на посаду прибиральниці приміщень Громади володарів приватних квартир «Пенати-2».

Стягнуто з Громади володарів приватних квартир «Пенати-2» (, адреса: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Івана Франка, 9) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області 21 травня 2013 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 44150,68 грн.

Стягнуто з Громади володарів приватних квартир «Пенати-2» (, адреса: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Івана Франка, 9), в дохід держави судові витрати (судовий збір) в сумі 840,80 грн., зарахувавши до спеціального фонду Державного бюджету України.

Додатковим рішення цього ж суду від 21 липня 2021 року допущено негайне виконання рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 липня 2021 року в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення заробітної плати в межах платежу за один місяць.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду від 21 липня 2021 року, ГВПК «Пенати-2» подало до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати додаткове рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 липня 2021 року та постановити нове рішення, яким у позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , посилаючись на її необґрунтованість, просить суд рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21липня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Про судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 26.01.2023 року, учасники справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване додаткове рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 16.07.2021 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області ухвалене рішення, яким позивачку поновлено на роботі на посаді прибиральниці приміщень Громади володарів приватних квартир «Пенати-2» та з відповідача стягнуто на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 44150,68 грн.

Відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.

Проте у рішенні від 16.07.2021 року суд не допустив негайного виконання рішення в цій частині.

У зв`язку з вищевикладеним, районний суд вважав за необхідне ухвалити додаткове рішення та допустити негайне виконання рішення про поновлення позивачки на роботі та стягнення заробітної плати в межах платежу за один місяць.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного додаткове рішення може бути ухвалено виключено з правових підстав, передбачених ч. 1 ст. 270 ЦПК України.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (ст. 270 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. У порядку, визначеному статтею 220 ЦПК, може бути ухвалено додаткове рішення й щодо заочного рішення. Оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах. Якщо на рішення суду подано апеляційну чи касаційну скаргу і разом із цим порушено питання про ухвалення додаткового рішення, суд повинен спочатку ухвалити додаткове рішення, а потім надсилати справу для перегляду до суду вищої інстанції.

За положеннями п.4 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання судового рішення у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується із висновком районного суду щодо можливості постановлення додаткового рішення щодо негайного виконання рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 липня 2021 року в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення заробітної плати в межах платежу за один місяць.

Слід зазначити, що жодного доводу на спростування вищевказаного висновку суду апеляційна скарга Громади володарів приватних квартир «Пенати-2» - не містить.

При цьому, з наявної у матеріалах справи заяви на ім`я державного виконавця Марінова А.А., Голова ГВПК «Пенати 2» Пилипак Г.С. повідомила, що ГВПК «Пенати 2» виконало рішення за виконавчим листом 946/3274/20 від 21.07.2021 року, а саме:

1.скасований наказ від 30.04.2020 року про звільнення ОСОБА_1 за п. 4 ч.1 ст. 40 КЗпП України;

2. ОСОБА_1 поновлена на роботі га посаді прибиральниці приміщень ГВПК «Пенати 2» на 0,5 ставки посадового окладу з 94.05.2020 року;

3. ОСОБА_1 виплачений середній заробіток в межах платежу за один місяць в сумі 2833,92 грн., що підтверджується квитанцією від 10.08.2021 року (Том І: а.с. 162).

Колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати, що негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Громади володарів приватних квартир «Пенати-2» - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 липня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Громади володарів приватних квартир «Пенати-2» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06.02.2023 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда