ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 629/3410/21 Номер провадження 22-ц/814/4148/22Головуючий у 1-й інстанції Каращук Т.О. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
У Х В А Л А

03 січня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі: судді-доповідача Дряниці Ю.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Вєтрова Сергія Олександровича на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Укрхімтрансаміак», Придніпровського управління магістрального аміакопроводу ДП «Укрхімтрансаміак», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: заступник директора з керівництва Придніпровським управлінням магістрального аміакопроводу ДП «Укрхімтрансаміак» Кальник Ігор Валерійович, Первинна профспілкова організація Придніпровського управління магістрального аміакопроводу УДП «Укрхімтрансаміак», про визнання незаконним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Вєтрова Сергія Олександровича на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2021 року залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору.

Відомості про отримання вказаної ухвали апелянтом в матеріалах справи відсутні. Також в матеріалах справи відсутні докази усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги.

Розпорядженням Верховного Суду від 25 березня 2022 року №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду Полтавському апеляційному суду.

Протоколом розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 05 серпня 2022 року визначено скал колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Дряниця Ю.В., судді (члени колегії) Пилипчук Л.І., Триголов В.М.

За таких обставин справу необхідно прийняти до свого провадження, та враховуючи відсутність відомостей про усунення скаржником недоліків апеляційної скарги, апеляційну представника ОСОБА_1 - адвоката Вєтрова Сергія Олександровича на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2021 року слід залишити без руху.

Відповідно до п.п. 6 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України № 3674-VI від 08.07.2011 «Про судовий збір» (надалі Закон № 3674-VI ) ставка за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги, позивач оспорює рішення суду від 13.10.2021 в частині відмови в задоволенні таких позовних вимог: 1) визнати незаконним та скасувати наказ №43к від 24 травня 2021 року «про припинення трудового договору», за скороченням чисельності та штату працівників, на підставі п.1 ст.40 КЗпП; 2) поновлення на роботі ОСОБА_1 ; 3)стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; 4) стягнення заборгованості по заробітній платі; 5) стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні; 6) стягнення моральної шкоди.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року, в справі № 910/4518/16 дійшла висновку, що за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Тобто вимоги визнати незаконним та скасувати наказ № 43к від 24 травня 2021 року «про припинення трудового договору», за скороченням чисельності та штату працівників, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, заявлені ОСОБА_1 , не входять до переліку позовних вимог, визначених Законом України «Про судовий збір», при пред`явленні яких судовий збір не сплачується.

Відповідно до положень частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

У разі подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 ЗаконуУкраїни «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч.1 ст.4 Закону № 3674-VI).

Позов поданий ОСОБА_1 24.06.2021.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року встановлений у розмірі 2270 грн.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі подання позовної заяви одночасно майнового та немайнового характеру, судовий збір сплачується за ставками щодо вимог майнового та немайнового характеру.

Як вбачається з тексту апеляційної скарги, ОСОБА_1 оскаржує рішення від 13.10.2021, яким їй відмовлено у задоволенні двох немайнових вимог, а саме визнання незаконним і скасування наказу про звільнення та поновлення його на роботі.

Від сплати судового збору вона звільняється лише за однією вимогою: про поновлення на роботі, тому за другу немайнову вимогу - про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення заявник має сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1362 грн. (2270*0,4*1,5).

Крім цього, ОСОБА_1 оскаржує рішення суду щодо відмови у задоволенні її майнових вимог, а саме, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000 грн.

Згідно відповіді на відзив від 05.08.2021 вбачається, що розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24.05.2021 по день винесення рішення суду, згідно наданого позивачем розміру середнього заробітку, складає 140 000 грн. (а.с.129-135). Іншого розрахунку суду не надано.

Згідно з ч. 2 ст.176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

З огляду на вищенаведене, ціна позову за вимогами про відшкодування моральної шкоди та про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 190000 (50 000+140 000) грн.

Тобто, при подачі апеляційної скарги на рішення суду від 13.10.2021 в частині оскарження відмови в задоволені майнових вимог ОСОБА_1 мала сплатити 3405 (2270 *1,5) грн.

Всього при подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 підлягає сплаті судовий збір у розмірі 4767 грн. (1362 + 3405 ).

Сплату судового збору належить здійснити за наступними реквізитами:

за ККДБ 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)»,

символ звітності 206, відомча ознака 80:

Номер рахунку - UA0016712,

Код за ,Отримувач -ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101,

Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.).

На підтвердження сплати судового збору до Полтавського апеляційного суду необхідно надати оригінал квитанції про оплату судового збору.

Згідно з ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, за якими у разі невиконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений строк, скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 , на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2021 року підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків, а саме: сплати судового збору у сумі 4767 грн.

У випадку, якщо судовий збір був сплачений апелянтом до отримання копії ухвали Полтавського апеляційного суду, за реквізитами, вказаними в ухвалі Харківського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року, то скаржнику слід надати оригінал такої квитанції про сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.185, 356, 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Вєтрова Сергія Олександровича на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2021 року -залишити без руху.

Надати строк 10 (десять днів) з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків зазначених в ухвалі.

Роз`яснити апелянту, що у разі не усунення вказаних в ухвалі недоліків, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернутою.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: Ю. В. Дряниця