УХВАЛА

10 січня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П..

при секретарі Литвиненко В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 відстрочити виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат С. Костюченко звернувся до суду з заявою відстрочити виконання рішення суду. В обґрунтування заяви посилається на те, що згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області по справі №569/13010/22 з відповідача ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 заборгованість згідно розписки від 22.12.2021р. у розмірі - 13643,137 (тринадцять тисяч шістсот сорок три) долара 137 центів. У зв`язку із збройною агресією російської федерації він не зміг у термін встановлений розпискою від 22.12.2021р. повернути позивачці кошти. Вказує, що через вторгнення російської федерації у нього був відсутній будь який дохід протягом лютого-листопада 2022 року. Крім того зазначає, що у нього на утриманні є син від першого шлюбу ОСОБА_3 , згідно рішення суду по справі №2-10359/09 він сплачує аліменти на користь сина. Зазначає також, що у його теперішньої дружини є син від першого шлюбу, який також знаходиться на його утриманні. Тому, вважає що все в сукупності являється обставинами, що об`єктивно ускладнюють виконання рішення суду та основною причиною є матеріальний стан відповідача та членів його сім`ї та просить суд відстрочити виконання рішення суду до завершення воєнного стану.

Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явились, про розгляд заяви повідомлялись належним чином.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Також подав до суду заперечення проти задоволення заяви, обґрунтовуючи що доводи заявника, не підкріплені жодними належними та допустимими доказами, та не свідчать про наявність будь-якого виняткового випадку, що обумовлює об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення, чи робить його виконання неможливим, та те, що в період з 02.05.2022 року по теперішній час не здійснив жодного платежу на виконання своїх зобов`язань, що вказує на відсутність правових підстав для задоволення вищевказаної заяви ОСОБА_1 з огляду на її необґрунтованість. Позивач вказує, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували що у зв`язку із збройною агресією росії, воєнними діями, у нього не було можливості працевлаштуватися або йому було відмовлено у працевлаштуванні чи здійснювати підприємницьку діяльність особисто. Зазначає, що відповідачем не підтверджено доказами відсутність можливості виконання зобов`язання згідно укладеної розписки, а подане відповідачем разом із заявою свідоцтво про народження дитини, не підтверджує об`єктивних причин не виконання зобов`язань за договором позики. Окрім цього, вказує що вона знаходиться у гіршому матеріальному становищі порівняно з відповідачем, з огляду на запровадження в державі воєнного стану та оскільки виховую одна сина ОСОБА_4 і, являється одинокою матір`ю. Зазначає, що син навчається на денній формі в Національному університеті водного господарства та природокористування на контрактній основі, що потребує великих витрат на навчання. Тому, через те, що відповідач не віддає заборговані кошти вона змушена сама позичати у знайомих, щоб утримувати сина та сплачувати за його навчання. Просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення по цивільній справі №569/13010/22.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Рішенням від 23 листопада 2022 року Рівненським міським судом Рівненської області по справі №569/13010/22 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість згідно розписки від 22.12.2021р. у розмірі - 13643,137 (тринадцять тисяч шістсот сорок три) долара 137 центів та судовий збір у розмірі 4989,11 (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн.11 коп.

Відповідно до вимог ст.435 ЦПК України:

1. За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

2. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

3. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

4. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

5. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

6. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

7. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Наведені заявником підстави відстрочення судового рішення, а саме: що у зв`язку із збройною агресією росії проти України він не зміг повернути кошти в термін встановлений згідно розписки від 22.12.2021р. - до 01.05.2022р.; те що через вторгнення російської федерації у нього був відсутній будь який дохід протягом лютого-листопада 2022 року; те що у нього на утриманні є син від першого шлюбу ОСОБА_3 , згідно рішення суду по справі №2-10359/09 він сплачує аліменти на користь сина; те що у його теперішньої дружини є син від першого шлюбу, який також знаходиться на його утриманні; вважає що все в сукупності являється обставинами, що об`єктивно ускладнюють виконання рішення суду та основною причиною є матеріальний стан відповідача та членів його сім`ї, - не є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. в розумінні вимог ч.3 ст. ст.435 ЦПК України

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз`яснено, що при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Аналогічна правова позиція була наведена зокрема у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2019 року у справі № 2-54/08; провадження № 61-15140св18.

Відтак, негативний матеріальний стан та наявність на утриманні неповнолітніх дітей, не є обставинами винятковими та такими, що унеможливлюють виконання рішення суду. Цю позицію висловив Верховний Суд в своїй постанові від 30 жовтня 2019 року, провадження № 61-334б5св18, зазначивши: «Обґрунтованим є висновок апеляційного суду про відмову в задоволенні апеляційної скарги, оскільки заявником не наведено доводів та не надано конкретних доказів наявності в сім`ї заявника виняткових обставин, які б дозволили суду задовольнити заяву про розстрочку виконання судового рішення.

Європейський суд наголошує, що пункт 1 статті б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

Згідно ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції. («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28.07.99, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19.03.97, § 40).

У справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини вказав, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати рішення суду, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Виходячи із вимог ст.435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Відтак, заявником не наведено виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Заявником не надано доказів які б підтверджували що у зв`язку із збройною агресією росії, воєнними діями, у нього не було можливості працевлаштуватися або йому було відмовлено у працевлаштуванні чи здійснювати підприємницьку діяльність особисто, не підтверджено доказами відсутність можливості виконання зобов`язання згідно укладеної розписки. Свідоцтво про народження дитини, не підтверджує об`єктивних причин не виконання зобов`язань за договором позики.

Окрім цього, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач перебуває в кращому становищі порівняно з відповідачем з огляду на запровадження в державі воєнного стану. Навпаки позивачкою надано свідоцтво про народження сина та витяг з державного реєстру актів цивільного стану про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України, згідно якого слідує, що позивачка являється одинокою матір`ю та виховує одна сина ОСОБА_4 31.01.2004 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачкою також надано договір №36535 про навчання ОСОБА_4 в НУВГ та Пр-ня на контрактній основі, згідно якого слідує, що вона має зобов`язання щодо оплати за навчання сина.

Отже, підставою для відстрочення виконання рішення є обставини, що ускладнюють виконання рішення. У вирішенні питання про відстрочення виконання рішення враховуються відсутність вини боржника у створенні обставин, що ускладнюють виконання рішення, тимчасовість перебування боржника у такому стані, а також мають бути враховані права стягувача, що дає суду підстави відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 435 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 відстрочити виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості згідно розписки в розмірі 13643,137 (тринадцять тисяч шістсот сорок три) долара 137 центів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.П. Харечко