Справа № 939/1763/20
УХВАЛА

Іменем України

12 січня 2023 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді - Унятицького Д.Є.,

за участю секретаря - Щербакової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Бородянка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особа - ОСОБА_2 , Бородянський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою, яку мотивувала тим, що 17 листопада 2020 року Бородянський районний суд Київської області видав судовий наказ у справі №939/1763/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16 вересня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття. 23 листопада 2020 року Бородянський відділ ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м Київ) відкрив виконавче провадження №63714562 хоча 14 серпня 2017 року Бородянський районний суд Київської області вже виніс рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 01 червня 2017 року, до досягнення дітьми повноліття. Вказане рішення виконується та контролюється Подільським районним відділом ДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м Київ). В грудні 2019 року ОСОБА_2 подав до Подільського районного суду м Києва заяву про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітніх дітей та звільнення від сплати аліментів. 18 травня 2020 року відкрите провадження у цій справі. Станом на теперішній час в провадженні Подільського районного суду м Києва знаходиться справа №758/15526/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Подільський районний відділ ДВС у м Києві ЦМУ МЮ (м Київ) про стягнення аліментів на утримання дітей та звільнення від сплати аліментів. Предмет позову у цій справі тотожний та повністю поглинає в собі предмет вимог в межах розгляду заяви ОСОБА_2 про стягнення аліментів в порядку наказного провадження, та відкриття провадження в якій відбулось значно раніше ніж подано заяву тотожного змісту в порядку наказного провадження. В червні 2018 року ОСОБА_2 самовільно змінив місце перебування дітей та тимчасово утримує, чим грубо порушує її законні права, унеможливлюючи її побачення з дітьми незважаючи на численні приписи та розпорядження органів опіки та піклування. Згідно висновку про визначення місця проживання малолітніх дітей місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визначено разом з матір`ю. Аналогічний висновок виданий органом опіки та піклування Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації. 20 серпня 2018 року Подільським районним судом відкрите провадження та відбувається розгляд по суті справи №758/9604/18, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітніх дітей разом з матір`ю. На теперішній час наявний спір між батьками стосовно місця проживання дітей та здійснюється судове провадження з даного приводу. ОСОБА_2 умисно ввів в оману суд, не сповістивши про наявність позовних проваджень в Подільському районному суді м Києва за його заявою про стягнення аліментів та її заявою про визначення місця проживання малолітніх дітей з матір`ю. Згідно ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконаню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконаням боржником чи іншою особою або з інших причин. Тому, оскільки діти мають офіційно жити разом з матір`ю, обов`язок щодо сплати нею аліментів був відсутній просила визнати судовий наказ, виданий 17 листопада 2020 року Бородянським районим судом Київської області у справі №939/1763/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16 вересня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття таким, що не підлягає виконанню.

Представник заявниці адвокат Левчук С.В. в судовому засіданні заяву підтримав, викладене підтвердив.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні проти заяви заперечували та пояснили, що 17 листопада 2020 року Бородянський районний суд видав судовий наказ у справі №939/1763/20, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дітей у розмірі 1/3 частини її заробітку до їх повноліття. 08 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про перегляд вказаного судового наказу за нововиявленими обставинами, з пропуском строку, встановленого п. 1 ч. 1 ст.424 ЦПК України. Після фактичного припинення шлюбних відносин ОСОБА_2 переїхав проживати в м Київ, а діти залишилися проживати з матір`ю. В зв`язку з цим в червні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про стягнення аліментів. Рішенням Бородянського районного суду від 14 серпня 2017 року у справі №360/1013/17 ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 5000 грн., щомісячно. Проте з часу окремого проживання ОСОБА_1 не здійснювала належного догляду за дітьми, не забезпечувала у повному обсязі їх потреби в одязі, харчуванні, навчанні та вихованні, намагалася мінімізувати участь батька у житті дітей, почала чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні дітей. Коли ОСОБА_1 залишила дітей без нагляду дорослих та поїхала на відпочинок ОСОБА_2 був вимушений в присутності представників Бородянського ВП забрати дітей за місцем свого проживання, де вони мешкають з ним по теперішній час. Батьком належним чином забезпечені побутові умови проживання дітей. Оскільки з червня 2018 року і до сьогодні діти проживають з батьком, то кошти отримувані ОСОБА_1 в якості аліментів на утримання дітей використовуються нею не за їх цільовим призначенням. До підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника. Однак виходячи з того, що діти зареєстровані та фактично проживають разом із батьком, батьківський обов`язок ОСОБА_1 щодо утримання власних дітей та забезпечення їх потреб не припинився, то відсутні правові підстави, передбачені законодавством для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Вислухавши пояснення представника заявниці ОСОБА_7 , заінтересованої особи ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_8 , дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 17 листопада 2020 року Бородянський районий суд Київської області видав судовий наказ у справі №939/1763/20 про стягненя з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця смт Клавдієво Бородянського району Київської області, який проживає в АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання заяви 16 вересня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

17 листопада 2020 року судовий наказ набрав законної сили, а 23 листопада 2020 року відкрите виконавче провадження №63714562 з його примусового виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З пояснень представника заявниці ОСОБА_7 , заінтересованої особи ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_8 в судовому засідані вбачається, що діти фактично знаходяться на утримання батька.

Враховуючи викладене, а також те, що обов`язок ОСОБА_1 щодо утримання власних дітей та забезпечення їх потреб не припинився, то заява задоволеню не підлягає.

Обставнини на які посилається завниця щодо наявності спору про місце проживання дітей та інші обставини, викладені в заяві на висновки суду не впливають.

Керуючись ст.259-260, ст. 432 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню залишити без задоволення.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 17 січня 2023 року.

Головуючий-суддяД. Унятицький