ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/807/655/23 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суу м. Запоріжжя від 23 грудня 2022 року про залишення позову без розгляду, у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання дій протиправними, відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання дій протиправними, відшкодування шкоди.

В обґрунтування позову зазначила, що вона потребує судового захисту свого цивільного права та інтересу від посягань посадових і службових осіб Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» щодо неприпустимості свавільного втручання у сферу свого особистого життя згідно з п. 1,5 ч. 1 ст. 3, ст. 19 ЦК України, що виявилося в отриманні нею в травні 2021 року досудове попередження відповідача, яке вона знайшла на підлозі в підїзді будинку де проживає та в жовтні 2021 року досудова вимога відповідача принесена їй сусідкою, яке знайшла на трубі в під`їзді, у зв`язку з чим вважає, що відповідачем було порушено право ОСОБА_1 на таємницю кореспонденції, передбачене ст. 306 ЦК України, таємницю листування, передбачене ст. 270 ЦК України, згоду не давала для ознайомлення адресованої їй кореспонденції всіма мешканцями під`їзду, інформація яка була в досудовій вимозі є конфеденційною інформацією, чим порушено також її право на особисте життя, передбачене ст. 301 ЦК України, у зв`язку з чим діяльність відповідача порушила її особисті немайнові права (ч.2 ст. 273 ЦК України), здоров`я, честь і гідність, що призвело до моральних страждань ОСОБА_1 (ст. 23 ЦК України). Протиправні дії відповідача негативно позначились на стані здоров`я позивачки, принизили її честь (самооцінку) і гідність (громадську оцінку), внаслідок чого погіршився стан її здоров`я, будучи особою з інвалідністю, вона понесла додаткові витрати на придбання ліків, посилення харчування, порушення спокійного сну, втрата вільного часу, пов`язані з судовою тяганиною.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просила суд визнати дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» протиправними і такими, що порушують її права; заборонити посадовим і службовим особам Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», які від імені товариства здійснюють свою діяльність, вчинити дії, що створюють загрозу її здоров`ю; визнати, що внаслідок вказаних в позовній заяві дій їй заподіяна моральна (немайнова) шкода та стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на її користь моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розглядуз підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2022 року у цій справі скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції з обов`язковою забороною її розгляду суддею Воробйовим А.В.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що в провадженні суду першої інстанції у судді Воробйова А.В. справа знаходилася більше року, з 27 жовтня 2021 року, після скасування постановою Запорізького апеляційного суду від 15 червня 2022 року ухвали Орджнікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2022 року, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду, тому у відповідності до ч. 1 ст. 37 ЦК України суддя Воробйов А.В. не мав права брати участь в подальшому розгляді цієї справи. Зазначена ухвала є незаконною, оскільки не було законних підстав для залишення її без розгляду.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України, до суду не надходило.Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень(а.с. 170-173) до апеляційного суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, будь яких клопотань про відкладення розгляду справи не надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином провідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на вказане, колегія у відповілдності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України ухвалила здійснювати апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 , представника АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз».

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд виходив з того, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання ( 07 грудня 22 року, 23 грудня 2022 року 2022) , не повідомив про причини неявки та не подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з таких підстав.

На підставі частин 1 і 2 статті 211 ЦПК Українирозгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини 3 статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача.

При цьому повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи

З матеріалів справи вбачається, що провадження у даній справі було відкрито ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27жовтня 2021 року в порядку спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання з повідомленням сторін (а.с.19).

Справа призначалась до розгляду неодноразово, зокрема на 06.12.2021, 19.01.2021, на 23.02.2022 , у які позивач та її представник не з`явилися.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (а.с. 68).

Постановою Запорізького апеляційного суду від 15 червня 2022 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від23 лютого 2022 року скасовано. Справу направлено до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя для продовження розгляду (а.с.107-110).

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйовим А.В. від 27 червня 2022 року прийнято до свого провадження зазначену справу продовжено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання на 25 липня 2022 року на 10 год. 30 хв. (а.с.114).

Судове засідання у цій справі призначене на 25 липня 2022 року не здійснювалося у зв`язку з перебуванням судді Воробйова А.В. в нарадчій кімнаті з 25 липня 2022 року по 28 липня 2022 року по кримінальному провадженню №335/3277/17, розгляд справи відкладено на 28 вересня 2022 року на 10 год. 30 хв., про що свідчить довідка секретаря судового засідання (а.с. 121).

28 вересня 2022 року судове засідання не відбулося, у зв`язку з невкою всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи відкладено на 17 жовтня 2022 року на 14 год. 00 хв, про що свідчить довідка секретаря судового засідання (а.с. 124).

Судове засідання, яке було призначено на 17 жовтня 2022 року на 14 годину не відбулося, у зв`язку з невкою всіх осіб, які беруть участь у справі. Судове засідання відкладено на 21 листопада 2022 року на 13 год. 00 хв. (а.с. 125).

Доказів належного повідомлення ОСОБА_1 в судове засідання, яке було призначено на 17 жовтня 2022 року матеріали справи не містять, оскільки судова повістка була вручена їй лише 21 жовтня 2022 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 127).

Як вбачається з довідки секретаря судового засідання, у зв`язку із знаходженням судді Воробйова А.В. у відпустці 21 листопада 2022 року слухання справи не відбулось, наступне судове засідання призначене на 07 грудня 2022 року на 14 год. 30 хв. (а.с. 129).

Як вбачається з поштового повідомлення направленого судом за адресою зазначеною позивачем у позовній заяві: АДРЕСА_1 , адресоване ОСОБА_1 , особисто вручено судову повістку на судове засідання 07 грудня 2022 року на 14 год. 30 хв. 25 листопада 2022 року, що повернулося до суду першої інстанції 29 листопада 2022 року (а.с. 134).

Як вбачається з довідки секретаря судового засідання, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у цій справі призначене на 07 грудня 2022 року не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з невкою всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні. Судове засідання відкладено на 23 грудня 2022 року на 11 год. 15 хв. (а.с. 138).

Як вбачається з поштового повідомлення направленого судом за адресою зазначеною позивачем у позовній заяві: АДРЕСА_1 , адресоване ОСОБА_1 , особисто вручено судову повістку на судове засідання 23 грудня 2022 року на 11 год. 15 хв. 19 грудня 2022 року, що повернулося до суду першої інстанції 21 грудня 2022 року (а.с. 139).

Як вбачається з довідки секретаря судового засідання, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у цій справі призначене на 21 грудня 2022 року не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з невкою всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні. У судовому засіданні було прийнято та проголошено ухвалу (а.с. 141).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2022 року, залишеною позов ОСОБА_1 без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, тобто підстава для залишення позову без розгляду є неявка позивача без поважних причин в судове засідання 07 грудня 2022 року та 23 грудня 2022 року і неповідомлення суду про причини неявки за відсутності заяви позивача про розгляд справи без її участі (а.с. 142).

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про судові засідання призначені на 07 грудня 2022 року та на 23 грудня 2022 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а. с. 134, 139), тому залишив позовну заяву без розгляду.

Водночас, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідно до частини п`ятої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до положень статті 120 ЦПК Українии строки, в межах яких вчиняються процесуалдьні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до полодень ч. ч. 1,2 статті 121 ЦПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Відповідно до положень статті 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частини першої статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З матеріалів справи вбачається, що в судове засідання призначене на 23 грудня 2022 року судова повістка була вручена ОСОБА_1 - 19 грудня 2022 року ( а.с. 139).

Тобто, з порушенням положень частини п`ятої статті 128 ЦПК України.

Крім того, слід зауважити, що після скасування постановою Запорізького апеляційеного суду від 15 червня 2022 року ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2022 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції справа була призначена до розгляду шість разів ( 25.07.2022, 28.09.2022, 17.10.2022, 21.11.2022, 07.12.2022, 23.12.2022).

Із них судові засіданні, які були призначені на 25.07.2022, 21.11.2022 не відбулися, у зв`язку з надходженням судді в нарадчій кімнаті по кримінальній справі та відпустці. В судове засідання, яке було призначено на 17 жовтня 2022 року, позивачка не була належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Отже, з вищезазначеного вбачається, що в цих судових засіданнях розгляд справи не відбувся не з вини позивачки.

Встановивши, що справа тривалий час перебувала на розгляді в суді першої інстанції з жовтня 2021 року (понад рік та три місяці), та враховуючи, що позивач, не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи відповідно до положень до частини п`ятої статті 128 ЦПК України в судове засідання на 23 грудня 2023 року, тому у суду першої інстанії не було підстав для залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі ст. 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1,2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року №9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Крім цього, у низці рішень Європейського Суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті справи.

У справі "Bellet v. France" Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Таким чином, вказані обставини свідчать про необхідність надати стороні позивача можливість захистити свої права у суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи у доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене порушення норм процесуального права призвело до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки, судом допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і відповідно до частини 1 статті 379 ЦПК України є підставою для її скасування і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Щодо прохання апеляційної скарги про заборону передавати справу на розгляд судді Воробйову А.В., то таке прохання не підлягає задоволенню, оскільки частиною першої статті 37 ЦПК України передбачено недопустимість повторної участі судді в розгляді справи: суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2022 року під головуванням судді Воробйова А.В., позову заяву ОСОБА_1 у цій справі було залишено без розгляду, яка під час апеляційного перегляду постановою Запорізького апеляційного суду від 15 червня 2022 року скасована, справа направлена до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя для продовження розгляду та відповідно до протоколу передачі судової справи, 27 червня 2022 року розподілено та передано судді Воробйову А.В. для продовження розгляду.

Отже, рішення у даній справі або ухвала про закриття продження у справі, яке було скасовано, у зв`язку з чим суддя Воробйов А.В не може брати участь у вирішення справи при новому розгляді в суді першої інстанції, не виносились.

Враховуючи наведене, оскаржувану ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду не можна вважати законною та обгрунтованою, тому вона підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суу м. Запоріжжя від 23 грудня 2022 року у цій справі скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 09 лютого 2023 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С. Маловічко С.В.