Номер провадження: 22-ц/813/4053/23
Справа № 513/567/22
Головуючий у першій інстанції Миргород В.С.
Доповідач Ігнатенко П. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач): Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Полікарпової О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Саратського районного суду Одеської області від 13 жовтня 2022 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 15.10.2020 року о 23. год. 25 хв. на а/д М-05 Київ-Одеса, 270 км325 м сталась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю транспортних засобів: 1.IVECO номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 ; 2. MAN, номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , та який належить згідно договору оренди ПП ІЛ-ТРАНС-КО з напівпричепом KRONE SDC 24, номерний знак НОМЕР_3 . В результаті ДТП напівпричеп KRONE SDC 24 отримав пошкодження.

Посилаючись на те, що відповідач порушив п. 12.1, 12.2, 13.1 ПДР, постановою Ульянівського районного суду Кіровоградської області від 11.02.2021 провадження у справі відносно відповідача за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, потерпілому сплачено 115383 грн. вартість відновлювального ремонту автомобіля та 1550 грн. витрати на послуги аварійного комісара, витрати на оплату послуг по справі 818,88 грн., а всього загальний розмір витрат МТСБУ становить 117751,88 грн., які просить стягнути з відповідача на свою користь, а також витрати на судовий збір в сумі 2481 грн.

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 13 жовтня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 116933 грн. та 2481 грн. судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На вказане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування доводів посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі відповіді від Національної поліції України, з якої вбачається, що 15.10.2020 року відносно відповідача складено адмінпротокол за ст. 124 КупАП. Постановою Ульянівського районного суду Кіровоградської області від 11.02.2021 року по справі №402/924/20, вина відповідача не встановлена та закрито провадження у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Отже, скаржник вважає, що його вина у ДТП не встановлена, не встановлено факт вчинення відповідачем винної протиправної дії чи бездіяльності. Провадження по адмінсправі закрито і не оскаржено, що позбавляє позивача звертатись до відповідача із позовом, оскільки такий позов може бути заявлений лише до винної особи та власника (водія) транспортного засобу, який спричинив ДТП і не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Скаржник зазначає, що оскільки в матеріалах справи немає остаточних висновків про винуватість відповідача у спричиненні ДТП, висновок суду про задоволення позову є необґрунтованим.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Враховуючи ціну даного позову, а також характер спірних правовідносин і предмет доказування у справі, згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на вказане рішення суду першої інстанції підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом частин першої та другої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні страхового випадку страховим або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом а) частини першої статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника (водія) транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається та правильно встановлено судом першої інстанції, що 15.10.2020 року о 23. год. 25 хв. на а/д М-05 Київ-Одеса, 270 км 325 м сталась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю транспортних засобів: 1.IVECO номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 ; 2. MAN, номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , та який належить згідно договору оренди ПП ІЛ-ТРАНС-КО з напівпричепом KRONE SDC 24, номерний знак НОМЕР_3 . Задня ліва частина напівпричепу пошкоджена. Учасник ДТП ОСОБА_1 порушив п. 12.1. ПДР водій не врахував безпечну швидкість руху, особливості вантажу, стан транспортного засобу; п. 12.2. ПДР водій не врахував безпечну швидкість руху в умовах недостатньої видимості, п. 13.1. ПДР порушення безпечної дистанції, в зв`язку з чим стосовно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серія ОБ №058010 за ст. 124 КУпАП. Вказані обставини підтверджуються відповіддю Національної поліції України, ідентифікатор картки ДТП в системі НПУ 270645 (а.с.5-7).

Постановою Ульянівського районного суду Кіровоградської області від 11.02.2021 року встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №058010 відносно ОСОБА_1 правопорушення вчинено 15.10.2020 року. Станом на дату судового розгляду закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення. На цій підставі суд постановив: закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на підставі ст.ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП (а.с.8).

ПП Лагуна-Одеса, застрахувало цивільно-правову відповідальність , забезпечені транспортні засоби MAN, номерний знак НОМЕР_2 , який належить згідно договору оренди ПП ІЛ-ТРАНС-КО з напівпричепом KRONE SDC 24, номерний знак НОМЕР_3 (а.с. 12-15).

Згідно виготовленого на замовлення МТСБУ звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу KRONE SDC 24, номерний знак НОМЕР_3 , вартість матеріального збитку після аварійного пошкодження становить 146000 грн. (а.с.19-39).

Згідно розрахунку від 23.03.2021 року різниця вартості КТЗ до та після ДТП становить 115383,00 грн. (а.с.36).

Згідно наказу МТСБУ, довідки МТСБУ №1 від 25.03.2021 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих орендарю транспортного засобу (особі, яка має право на відшкодування шкоди) ПП ІЛ-ТРАНС-КО виплачено 115383,00 грн. (а.с. 9-11, 40-43).

Згідно платіжного доручення №636767 від 25.01.2021 року МТСБУ оплачено 1550 грн. послуги аварійного комісара (а.с.44-48).

Таким чином, 15.10.2020 року сталась ДТП за участю відповідача, в результаті на останнього складено адмінпротокол в зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху України, провадження по справі закрито в зв`язку із закінченням строків притягнення до адмінвідповідальності. Цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована. Поліс на транспортний засіб № НОМЕР_4 не знайдено (а.с.52).

Відповідно до частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

- шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

- за наявності вини лише особи, якій завдано шкоду, вона їй не відшкодовується;

- за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, спір про відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 Цивільного кодексу України, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи адміністративний протокол серія ОБ №058010 за ст. 124 КУпАП., про порушення Правил дорожнього руху складено лише стосовно ОСОБА_1 , в звязку із порушенням п. 12.1, 12.2., 13.1. ПДР ; стосовно іншого учасника ДТП адмінпротокол не складався. Згідно постанови Ульянівського районного суду Кіровоградської області від 11.02.2021 року (справа №402/924/20) провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрито на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З правового аналізу вказаної норми (п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП) вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16, від 19.03.2020 у справі №910/3864/19, від 16.04.2019 у справі №927/623/18, від 18.02.2020 у справі №916/2586/18.

Відтак, вказана вище постанова у справі №402/924/20, підтверджує наявність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КупАП, а саме, порушення вимог п. 12.1, 12.2., 13.1. ПДР України, про що складено протокол про адміністративне правопорушення, а також, що ці дії мали наслідком ДТП 15.10.2020 року на а/д М-05-Київ-Одеса, 270 км, 325 м. Така постанова за своєю суттю є доказом наявності у діях водія відповідача винної протиправної поведінки у вигляді порушення ним Правил дорожнього руху. Вказана постанова не оскаржена ОСОБА_1 та є чинною.

У зв`язку з цим, вина водія транспортного засобу IVECO номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення у вигляді недотримання ним Правил дорожнього руху України, а саме вимог п. 12.1, 12.2., 13.1. ПДР України, також презюмується і під час з`ясування обставин заподіяння діями цієї особи шкоди, відшкодованої позивачем.

За таких обставин суд першої інстанції, встановивши, що внаслідок винних дій відповідача в результаті ДТП, заподіяна шкода майну, яку МТСБУ відшкодувало відповідно до вимог закону, та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову про стягнення з відповідача суми сплаченого майнового відшкодування.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Посилання скаржника щодо недоведеності вини ОСОБА_1 у заподіянні шкоди в ДТП 15.10.2020 року спростовуються сукупністю доказів, наявних в матеріалах справи, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Інші доводи викладені в апеляційній скарзі судовою колегією до уваги не приймаються, як такі, що не спростовують висновки суду першої інстанції та позбавлені правового обґрунтування.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив всі обставини справи, дав належну оцінку наданим сторонами доказам в їх сукупності, правильно вирішив спір, вважаючи розмір відшкодування доведеним та не спростованим відповідачем належними і допустимими доказами.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний і процесуальний закон та ухвалено законне, обґрунтоване рішення, яке підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст.374,375,382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Саратського районного суду Одеської області від 13 жовтня 2022 року ,-залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова