Провадження № 2/679/100/2023
Справа № 679/1320/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Безкровного І.Г.,

за участю секретаря с/з Волос І.О.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Нетішинської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовною заявою до Нетішинської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, в обґрунтування якої посилається на наступні обставини.

ОСОБА_3 , яка доводиться позивачу бабусею, належала частка (у спільній сумісній власності) квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

19.10.2017 ОСОБА_3 склала заповітне розпорядження на випадок своєї смерті, яке було посвідчене приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської області Грабар О.А. та зареєстроване в реєстрі за № 1097, яким вона усе своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона бути мати право, заповідала своєму онуку позивачу ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла і після її смерті ОСОБА_1 , як єдиний спадкоємець за заповітом, звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Грабар О.А., якою 04.01.2018 була заведена спадкова справа за № 1/2018.

13.10.2022 нотаріусом були видані позивачу свідоцтва про право на спадщину на наступне нерухоме майно: 1) житловий будинок із господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 ; 2) земельну ділянку площею 0,1157 га з кадастровим номером :02:009:0027 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 3) земельну ділянку площею 3,6310 га з кадастровим номером :06:002:0015.

У той же час у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку (у спільній сумісній власності) квартири за адресою: АДРЕСА_1 нотаріусом було відмовлено у зв`язку із неподанням спадкоємцем оригіналу правовстановлюючого документа на вказане майно, який не був поданий позивачем через відсутність такого документа.

У зв`язку з цим позивач просив суд визнати за ним право власності на 1/5 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3

26.12.2022 суддею було відкрите провадження у справі та визначено її розгляд у порядку загального позовного провадження (а.с. 23).

16.01.2023 судом за власною ініціативою у приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Грабар О.А. була витребувана належним чином завірена копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 (а.с. 33).

Позивач та його представник у підготовче засідання не з`явилися, останній надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі.

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, міський голова м. Нетішин Супрунюк О. надав письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, в якій також зазначив, що Нетішинська міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог, фактично визнавши позов.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

У ч. 4 ст. 206 ЦПК України зазначається, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що батьком позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_4 , який, у свою чергу, є сином ОСОБА_3 , а отже позивач доводиться останній онуком (а.с. 4, 7).

Як вбачається зі свідоцтва про право власності від 15.01.2008 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22786669 від 04.04.2008, а також Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 312272318 від 13.10.2022, ОСОБА_3 та членам її сім?ї: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на праві спільної сумісної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12, 13, 93-102).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла і за час свого життя, а саме 19.10.2017 склала заповіт, за яким на випадок своєї смерті заповіла онуку ОСОБА_1 усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона матиме право за законом (а.с. 8, 9).

Відповідно до вимог ст. 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах (ч. 1 ст. 1226 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи (ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого

статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1273 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом у шестимісячний строк із дня відкриття спадщини прийняв спадщину після смерті бабусі ОСОБА_3 шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса. Інші спадкоємці за законом чи заповітом, які прийняли спадщину, відсутні. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні документами зі спадкової справи № 1/2018, заведеної після смерті ОСОБА_3 , а також довідкою приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Грабар О.А. № 236/01-16 від 02.11.2022 (а.с. 15, 44-121).

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно.

13.10.2022 приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Грабар О.А. були видані ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на наступне нерухоме майно: 1) житловий будинок із господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 ; 2) земельну ділянку площею 0,1157 га з кадастровим номером :02:009:0027, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , цільовим призначенням якої є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 3) земельну ділянку площею 3,6310 га з кадастровим номером :06:002:0015, що розташована за адресою: Хмельницька область, Шепетівський район, Крупецька ОТГ, Полянська сільська рада, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 16, 17, 18, 103, 112, 120).

Водночас із листа приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Грабар О.А. № 214/02-14 від 15.10.2022 вбачається, що під час розгляду заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що залишилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у задоволенні цієї заяви було відмовлено у зв`язку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документа на вказане нерухоме майно (а.с. 14).

Отже, судом встановлено, що перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка у своєму листі фактично відмовила у вчиненні відповідної нотаріальної дії, є відсутність у позивача оригіналу документа, який посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_3 на частку вказаної квартири.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з п.п. 3.1, 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що представник відповідача безумовно визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що у справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання представником відповідача позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (ч. 2 ст. 372 ЦК України).

Враховуючи вищенаведене, вирішуючи питання визначення частки спадкодавця ОСОБА_3 у спільній сумісній власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , позаяк зазначене нерухоме майно належить на праві спільної сумісної власності п`ятьом особам, суд вважає, що частка померлої ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на цю квартиру становила 1/5.

За таких обставин, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивача не може бути проведена на загальних підставах, які зазначені у Законі України «Про нотаріат», суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає повному задоволенню, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на нерухоме майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , а саме на 1/5 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-82, 89, 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Нетішинської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на 1/5 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складене 23.02.2023.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Представник позивача: адвокат Волков Сергій Вікторович (адреса для листування: Хмельницька область, Шепетівський район, м. Нетішин, а/с 206).

Відповідач: Нетішинська міська рада (ідентифікаційний код 25939741; місцезнаходження: Хмельницька область, Шепетівський район, м. Нетішин, вул. Шевченка, 1).

Суддя І.Г. Безкровний