ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м.Суми

Справа №591/5359/22

Номер провадження 22-ц/816/139/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

сторони:

позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 10 листопада 2022 року про відмову у забезпеченні позову, у складі судді Клименко А.Я., постановлену у м. Суми,

в с т а н о в и в :

27 жовтня 2022 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Сумській області (філія ГСЦ МВС), про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 5946/2021/2914327 транспортного засобу MAZDA 6, номер кузова НОМЕР_1 , укладеного 09 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Разом з позовною заявою представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб MAZDA 6, номер кузова НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 . Вказано, що предметом позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу MAZDA 6, номер кузова НОМЕР_1 , укладеного 09 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вважає, що цей договір є фіктивним правочином, укладеним між близькими родичами з метою уникнення в майбутньому звернення на цей транспортний засіб у межах виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь банку, яке ухвалено судом ще до вчинення оспорюваного правочину.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 листопада 2022 року відмовлено АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в задоволенні заяви про вжиття заходів по забезпеченню позову.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про застосування заявлених позивачем заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що за рахунок майна транспортного засобу, відчуженого за оспорюваним договором купівлі-продажу на користь дружини відповідача, можуть бути задоволені вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» як стягувача у відповідному виконавчому провадженні про стягнення заборгованості. Тому позивач просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту, що полягає у забороні діючому власнику відчужувати відповідне майно. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження вказаного майна, що фактично позбавить позивача права на судовий захист.

Доводить, що негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову суттєво менші, ніж наслідки невжиття відповідних заходів, оскільки у разі відчуження майна за час розгляду справи позивач буде змушений повторно звертатися за судовим захистом.

Відзиву від відповідача не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Учасники справи повідомлені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, але в судове засідання не з`явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб MAZDA 6, номер кузова НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 , мотивована тим, що не вбачається обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При цьому зазначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушенні у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам Закону.

Відповідно до преамбули Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії.

Як роз`яснено у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 30 серпня 2021 року, справа № 591/3512/21, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 02 жовтня 2017 року в сумі 239213 грн та судові витрати у розмірі 3588,20 грн (а.с. 11).

ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні № 67636175 щодо виконання вказаного заочного рішення (а.с. 24).

Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Школа С.М. від 23 листопада 2021 року, ВП № 67636175, згідно заяви стягувача залишок заборгованості станом на 22 листопада 2021 року становить 142529 грн 77 коп, всього до стягнення 146117 грн 97 коп. Тобто рішення суду виконано частково.

09 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу MAZDA 6, номер кузова НОМЕР_1 (а.с. 21).

У справі № 591/5359/22 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» пред`явлено позов до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу MAZDA 6, номер кузова НОМЕР_1 , укладеного 09 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У матеріалах справи не має доказів встановлення заборони відчуження чи реєстрації обтяжень щодо транспортного засобу MAZDA 6, номер кузова НОМЕР_1 .

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи, що власником автомобіля MAZDA 6, номер кузова НОМЕР_1 , укладеного 09 листопада 2021 року, є ОСОБА_2 (а.с. 21), яка не є учасником цієї справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недопустимість обмеження прав власника майна шляхом накладення арешту на належний їй транспортний засіб.

Заява позивача є передчасною, не містить жодного обґрунтування підстав обмеження власника у праві вільно володіти, користуватись та розпоряджатися своїм майном, а саме лише посилання в заяві на потенційну неможливість виконання у майбутньому судового рішення у цій справі, без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім того, не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову у цій справі посилання банку на утруднення виконання рішення суду про стягнення на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом, яке вже перебуває на примусовому виконанні приватного виконавця і частково виконане.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про забезпечення позову.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції були додержані норми процесуального права та правильно застосовані норми матеріального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367- 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 10 листопада 2022 року про відмову у забезпеченні позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина