Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4588/21
Провадження №: 2/332/363/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2023 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Васильченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки з житлового будинку в натурі та про визначення порядку користування земельною ділянкою, -
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2021 року, позивач ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м. Запоріжжя, з позовною заявою до ОСОБА_2 , «про виділ частки з житлового будинку в натурі та про визначення порядку користування земельною ділянкою». 15.06.21р надала суду уточнений позов. (а.с.46-50).
В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач зазначив, що 07 листопада 1982 року, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб відділенням запису цивільного стану Могилів-Подольскою сільською радою Вінницької області, актовий запис № 23.
25 липня 2017 року, позивачем була подана позовна заява до Заводського районного суду м. Запоріжжя «про розірвання шлюбу» з ОСОБА_2 . На теперішній час шлюб розірваний.
Під час перебування у шлюбі сторони придбали житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Також, ОСОБА_1 була подана позовна заява «про поділ майна, яке є об`єктом права спільною сумісної власності подружжя». Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя, справа № 332/1969/17, провадження № 2/332/44/18, позовна заява була задоволена у повному обсязі, в якої визнали за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого вона зареєструвала своє право в реєстрі майнових прав та отримала витяг з Державного реєстру право власності на нерухоме майно.
Відповідно право установчих документів на житловий будинок АДРЕСА_1 , власниками житлового будинку, що є у спільній власності є: ОСОБА_1 1/2 частки житлового будинку та відповідач по дійсній справі ОСОБА_2 1/2 частки житлового будинку. Будинок розташований на земельній ділянці площею 560 кв.м.
На території вищевказаної земельної ділянки розташовані: житловий будинок літ. «А», жила прибудова літ. «А1», гараж літ. «К», сарай літ «Д», Літня кухня літ. «З», навісліт. «Ж», паркани, вбиральня літ. «Н». Житловий будинок загальною площею 76,5 кв.м.
На теперішній час відповідач чинить їй перешкоди в розпорядженні та користуванні нею частиною майна і також в користуванні земельною ділянкою за вищезазначеною адресою. Її колишній чоловік, ОСОБА_2 , не зважаючи на рішення суду продовжує вважати його своєю індивідуальною власністю, хоча документи стверджують зовсім інше.
Продовжує індивідуально користуватися житловим будинком, тим самим позбавляє її права на користування та володіння вищезазначеним будинком. Усі спроби вирішити даний спір мирним шляхом не увінчалися успіхом.
У зв`язку з чим, вона вимушена подати цей позов.
Ухвалою суду від 10.11.21р. відкрито провадження по справі (а.с.26).
Ухвалою суду від 18.07.22р. закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду (а.с.130).
Представник позивача адвокат Новіков І.О., в судових засіданнях в ході розгляду справи підтримав уточненні позовні вимоги, крім того подав заяву через канцелярію суду, де зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, засідання 25.01.2023р. просить провести без його участі, що згідно до вимог ст. 223 ЦПК України, не є перешкодою для проведення судового розгляду, з врахуванням позицій сторін та доказів, що наявні в матеріалах цивільної справи.
Відповідач ОСОБА_2 судові засідання 01.12.2022 року (а.с.145) та 12.01.2023 року (а.с.154) просив суд надати йому час для можливості скористатися послугами адвоката. Але в судове засідання 25.01.2023р. ні адвокат відповідача, ні сам відповідач до суду не з`явилися, заперечень на позов не надали, доказів поважності причини неявки суду не представили.
Подальше відкладення справи суд не вбачає за можливе, оскільки вказана справа перебуває в суді з 05.11.2021р.
У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутності сторін фіксування судового процесу 25.01.2023р. за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалось.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.
Судом встановлено, що 07 листопада 1982 року, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб відділенням запису цивільного стану Могилів-Подольскою сільською радою Вінницької області, актовий запис № 23.
25 липня 2017 року, позивачем була подана позовна заява до Заводського районного суду м. Запоріжжя «про розірвання шлюбу» з ОСОБА_2 . На теперішній час шлюб розірваний.
Під час перебування у шлюбі сторони придбали житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Також, ОСОБА_1 була подана позовна заява «про поділ майна, яке є об`єктом права спільною сумісної власності подружжя». Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя, справа № 332/1969/17, провадження № 2/332/44/18, позовна заява була задоволена у повному обсязі, в якої визнали за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого вона зареєструвала своє право в реєстрі майнових прав та отримала витяг з Державного реєстру право власності на нерухоме майно.
Відповідно право установчих документів на житловий будинок АДРЕСА_1 , власниками житлового будинку, що є у спільній власності є: ОСОБА_1 1/2 частки житлового будинку та відповідач по дійсній справі ОСОБА_2 1/2 частки житлового будинку. Будинок розташований на земельній ділянці площею 560 кв.м.
На території вищевказаної земельної ділянки розташовані: житловий будинок літ. «А», жила прибудова літ. «А1», гараж літ. «К», сарай літ «Д», Літня кухня літ. «З», навісліт. «Ж», паркани, вбиральня літ. «Н». Житловий будинок загальною площею 76,5 кв.м.
Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 25.04.2022 року за № 0035 встановлено розділ житлового будинку на окремі об`єкти та користування земельної ділянки (а.с.52-116).
Запропонований експертом розділ житлового будинку та земельної ділянки АДРЕСА_1 , між співвласниками по 1/2 та 1/2 частинам, наданий експертом з врахуванням порядку користування між співвласниками, який існує на час експертного дослідження:
- виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн.код НОМЕР_1 , в особисте користування 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 - площею - 42,0 м2 (на схемі визначені в зелений колір варіант № 2), прим. 1-1 (7,3 м2)- коридор, прим. 1-2 (4,2 м2) санвузол, прим. 1-6 (21,2 м2) кімната, прим. 1-7 (9,3 м2) - кухня.
- стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн.код НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , іпн. код. НОМЕР_2 , грошову компенсацію в розмірі 9 546 гривень 81 копійка за відступ від ідеальних часток співвласників на 3,85 кв.м.
- виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн.код НОМЕР_1 , в особисте користування земельну ділянку площею 260 м2 (S1 на схемі позначено зеленим кольором варіант № 3), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
- виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн.код НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , іпн. код. НОМЕР_2 , в спільне користування співвласників (пропорційно порівну) земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка загальною площею - 31,00 м2 (31,00 / 2 = 15,50 м2) (S-З на схемі визначена в червоний колір варіант № 3).
В зв`язку з тим, що співвласнику законом надається право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності, позивач має намір скористуватися цим правом та виділити у натурі свою частку зі спільного часткового майна, що фактично призведе до припинення права спільної часткової власності між нею та відповідачами.
Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановленому законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
Відповідно до частин першої, третьої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави зробити висновок про те, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.
Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц, від 27 травня 2020 року у справі № 173/1607/15-ц, від 12 березня 2020 року у справі № 127/5835/16-ц.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За змістом частини першої статті 102 ЦПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом від висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України).
Між співвласниками існує спір щодо порядку володіння та користування спірним майном.
Встановивши, що висновком експертного будівельно-технічного дослідження, від 25.04.2022 року за № 0035, визначена технічна можливість виділення частин кожному із співвласників спірного нерухомого майна, а також відповідач та позивач внаслідок цього отримають відокремлену частину будинку із самостійним виходом, суд дійшов висновку про можливість виділення співвласникам в натурі спірного нерухомого майна відповідно до належних їм часток, що відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності, а також інтересам обох сторін. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні спорів про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,
Позовні вимогиОСОБА_1 - задовольнити.
Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн.код - НОМЕР_1 , в особисте користування 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , співвласнику №1 - площею - 42,0 m2 (на схемі визначені в зелений колір), прим. 1-1 (7,3 м2)-коридор, прим. 1-2 (4,2 m2) - санвузол, прим. 1-6 (21,2 m2) - кімната, прим. 1-7 (9,3 m2) кухня.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн.код - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , іпн. код. НОМЕР_2 , грошову компенсацію в розмірі 9 546 гривень 81 копійка за відступ від ідеальних часток співвласників на - 3,85 кв.м.
Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн.код - НОМЕР_1 , в особисте користування земельну ділянку площею 260 m2 (S1 на схемі позначено зеленим кольором), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн.код - НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , іпн. код. НОМЕР_2 , в спільне користування співвласників (пропорційно порівну) земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка загальною площею - 31,00 m2 (31,00 / 2 = 15,50 m2) (S-З на схемі визначена в червоний колір).
Стягнути з ОСОБА_2 , іпн. код. НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , іпн.код НОМЕР_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1898 грн. 07 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Запорізького апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення виготовлено 27.01.2023р.
Суддя Р.В. Сінєльнік