Провадження № 2/127/3572/22
УХВАЛА

09 січня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Шаміної Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2022 ОСОБА_1 через свого представника адвоката Грицуляка Т.П. звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 грудня 2022 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої судом вирішено провести у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

04.01.2022 відповідачем ОСОБА_2 , у межах строку встановленого судом, подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей (вх. №991), у якій просить ухвалити рішення, яким визначити місце проживання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 . В обґрунтування доцільності об`єднання поданої зустрічної позовної заяви з первісним позовом, зокрема, вказано, що зустрічний позов стосується одних і тих же правовідносин що і первісний, оскільки в його основі лежать сімейні відносини, зокрема в частині зростання та подальшого виховання спільних дітей.

04.01.2022 відповідачем ОСОБА_2 також подано відзив на позовну заяву про розірвання шлюбу (вх. №994) згідно якого відповідач просить розгляд питання про розірвання шлюбу здійснювати у порядку загального провадження.

Суд, розглянувши подані матеріали зустрічного позову, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 193 ЦПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Частиною 3 статті 193 ЦПК України передбачено, що вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Суд бере до уваги, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/2345/17 викладено правову позицію за змістом якої: «Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом».

Предметом первісного позову, поданого ОСОБА_1 , є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про припинення шлюбних правовідносин. При цьому як вбачається з матеріалів зустрічного позову ОСОБА_2 заявлено позовні вимоги про визначення місця проживання малолітніх дітей, розгляд яких слід здійснити у загальному позовному провадженні за участю органу опіки та піклування, до того ж зазначені позовні вимоги не взаємопов`язані з первісним позовом про розірвання шлюбу між сторонами, який розглядається в спрощеному провадженні, спільний розгляд їх не є доцільним, задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

У даному випадку задоволення позову про розірвання шлюбу не може зумовлювати відмову у задоволенні позову про визначення місця проживання дітей, крім того зустрічний позов ґрунтується на спірних правовідносинах сторін щодо їх малолітніх дитини, у той час як вимоги первісного позову заявлені, з метою зміни у судовому порядку особистих відносин подружжя, шляхом розірвання шлюбу. Відтак спільний розгляд таких позовних вимог є недоцільним, та призведе до затягування розгляду справи.

Згідно з ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається позивачеві. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Зважаючи, що суд дійшов висновку, що зустрічний позов поданий з порушенням частини 2 статті 193 цього Кодекс, а тому зустрічний позов слід повернути позивачу.

Суд звертає увагу, що повернення зустрічного позову не обмежує право особи звернутись до суду з такою позовною заявою на загальних підставах.

Щодо клопотання відповідача про розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за правилами загального позовного провадження слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Водночас відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Відповідно до статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Водночас, положеннями частини 1 статті 274 ЦПК України визначено категорії справ, що підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, серед яких і малозначні справи.

Згідно п. 4 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи про розірвання шлюбу.

Крім того, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч. 3 ст. 274 ЦПК України).

У той же час, частиною 7 статті 277 ЦПК України передбачено, що частини друга - шоста статті 277 ЦПК України не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Як слідує із змісту позовної заяви, предметом даного позову є вимога про розірвання шлюбу. При цьому, враховуючи, справа не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, тому дана справа відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, оскільки є малозначною

Натомість відповідач, обґрунтовуючи необхідність розгляду справи в загальному позовному провадженні, не навів жодних аргументів для необхідності розгляду справи в загальному позовному провадженні, зазначивши лише про необхідність розгляду питання про розірвання шлюбу разом із питанням про встановлення місця проживання дітей.

Натомість, як зазначено вище, суд дійшов висновку про повернення зустрічної позовної заяви про визначення місця проживання дітей.

Тому з урахуванням викладеного, взявши до уваги категорію та складність спору, обсяг та характер поданих доказів у справі, зокрема предмет та підстави позову, врахувавши положення ч. 7 ст. 277 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження. Необґрунтовані належним чином заперечення відповідача не можуть слугувати підставою для переходу розгляду справи у загальне позовне провадження.

Таким чином, зважаючи на викладені норми чинного процесуального законодавства, враховуючи відсутність у клопотанні відповідача обґрунтованих підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання, суд дійшов висновку про залишення клопотання відповідача ОСОБА_2 про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження без задоволення.

Разом з тим, суд звертає увагу, що спрощене провадження, як і загальне позовне провадження спрямовані на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження не є провадженням, в якому розглядаються безспірні вимоги. Отже, відповідач не позбавлений можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, не позбавлений можливості надавати суду свої докази на спростування вимог позивача у строки, визначені судом або законом, заявляти відповідні клопотання, у тому числі клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомлення сторін, надавати пояснення та в повній мірі користуватися правами, передбаченими ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 19, 193, 194, 274, 275, 277, 258-261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей повернути позивачеві.

Клопотання відповідача ОСОБА_2 про розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за правилами загального позовного провадження залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині повернення зустрічної позовної заяви може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна