Ухвала

16 січня 2023 року

м. Київ

справа № 335/4991/16-ц

провадження № 61-11981ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Працевитого Геннадія Олександровича на постанову Запорізького апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), яке змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 08 грудня 2006 року № ZPV0GK49940159 в сумі 22 350,42 доларів США, що за курсом 25,51 згідно із службовим розпорядження Національного банку України від 11 березня 2016 року, складало 570 159, 21 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 29 червня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року (повний текст якої складено 14 жовтня 2022 року) апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 29 червня 2022 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 08 грудня 2006 року № ZPV0GK49940159 в розмірі 21 994,29 доларів США, з яких: 20 297,31 доларів США - заборгованість за кредитом; 1 461,08 доларів США - за відсотками за користування кредитом; 235,90 доларів США - за пенею за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

28 листопада 2022 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, представник ОСОБА_1 - адвокат Працевитий Г. О. подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Запорізького апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 29 червня 2022 року. Представник ОСОБА_1 - адвокат Працевитий Г. О. також заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 12 грудня 2022 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Запорізького апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було подати до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу, в якій вказати передбачену (передбачені) статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, та навести належне обґрунтування цієї (цих) підстави (підстав), а також - сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 24 129,01 грн. При цьому заявнику було роз`яснено про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 677, представник ОСОБА_1 - адвокат Працевитий Г. О. отримав зазначену ухвалу 20 грудня 2023 року.

30 грудня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Працевитий Г. О. подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу на постанову Запорізького апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року з наведеною в ній підставою касаційного оскарження судового рішення, передбаченою пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, в якій заявив клопотання про зменшення ОСОБА_1 розміру судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги, до 7 687,41 грн, що становить 5 % від його доходу за минулий календарний рік, посилаючись на те, що ОСОБА_1 має у власності лише квартиру, яка перебуває в іпотеці банку, а джерелом його доходу є офіційна заробітна плата, яку він отримує у Запорізькій регіональній державній лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз змісту статті 8 Закону України «Про судовий збір» дає підстави для висновку про те, що відповідачі у справі не є суб`єктами, на яких поширюється дія цієї правової норми, оскільки вона стосується лише позивачів.

Водночас відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії» («Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania»), «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Враховуючи наведене, відповідач у справі може за певних обставин (дійсної неспроможності сплатити судовий збір, підтвердженої належними доказами) бути звільненим від сплати судового збору або його сплата може бути відстрочена чи розстрочена, розмір судового збору може бути зменшений судом. Тобто за вказаних обставин, з метою забезпечення права особи на судовий захист стаття 8 Закону України «Про судовий збір» може бути застосована за аналогією закону (частина дев`ята статті 10 ЦПК України) до іншої сторони спору.

На підтвердження майнового стану ОСОБА_1 адвокат Працевитий Г. О. надав індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-7), сформовані на 22 листопада 2022 року (номер документа 8136 5470 3411 0102), згідно з якими сума фактичного доходу ОСОБА_1 за 2021 рік становить 153 748,37 грн.

Як встановлено в ухвалі Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 12 грудня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху, розмір судового збору за подання касаційної скарги в цій справі становить 24 129,01 грн.

Враховуючи, що розмір судового збору за подання касаційної скарги (24 129,01 грн) перевищує 5 % доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рік (5 % від 153 748,37 грн = 7 687,41 грн), з метою забезпечення йому права на судовий захист, заявлене його представником - адвокатом Працевитим Г. О. клопотання про зменшення розміру судового збору необхідно задовольнити та зменшити ОСОБА_1 розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги в цій справі, до 7 687,41 грн, що становить 5 % від його річного доходу за попередній календарний рік.

Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 7 687,41 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 7 687,41 грн має бути перерахований або внесений за реквізитами: ГУК у м. Києві/Печерс. р?н/22030102, код за ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати Верховному Суду оригінал квитанції (платіжного доручення).

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведене, зазначений в ухвалі Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 30 грудня 2022 року строк для усунення недоліків касаційної скарги в частині надання квитанції (платіжного доручення) про сплату судового збору необхідно продовжити.

Керуючись статтями 127, 136, 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Працевитого Геннадія Олександровича про зменшення розміру судового збору задовольнити.

Зменшити до 7 687 (семи тисяч шістсот вісімдесят семи) грн 41 коп. розмір судового збору, який підлягає сплаті ОСОБА_1 за подання касаційної скарги.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги щодо оплати її судовим збором, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук