2/465/1539/23
РІШЕННЯ

Іменем України

30.01.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі

головуючої-судді Марків Ю.С.

за участю секретаря судового засідання Чапля В.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, суд,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Позов мотивує тим, що 14 вересня 2007 року між сторонами Франківським районним у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №454. У шлюбі у сторін народилось троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 09.09.2019 року рішенням Франківського районного суду м.Львова у справі №465/2803/19, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано. Вказує, що діти зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та проживають з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , однак матір дітей відповідачка ОСОБА_3 в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає жодної. Зазначає, що йому відомо, що відповідачка працює у Лікувально-консультативному відділенні на посаді лікаря з ультразвукової діагностики з 27.01.2021 року за основним місцем праці у Приватному підприємстві «Медичний центр «Інтерсоно», аліменти відповідачка нікому не сплачує, стягнень по виконавчим документам з відповідачки не проводиться, у шлюб після розірвання такого з ним не вступала, непрацездатних батьків, інших неповнолітніх дітей не має.

Враховуючи вищевикладене, просить суд стягувати з позивачки на його користь аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі половини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня пред`явлення даного позову до моменту досягнення дітьми повноліття.

Не погоджуючись з поданим позовом, від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову.

Відзив мотивує тим, що 14 вересня 2007 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який був розірваний рішенням Франківського районного суду м.Львова від 19.09.2019 року та в якому в них народилось троє дітей. Вказує, що через два роки після народження молодшого сина, а саме в травні 2018 року у відповідачки діагностовано онкологічне захворювання і вона розпочала тривале, важке та дороговартісне лікування. У травні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, спору щодо місця проживання дітей не було, відтак усі троє дітей проживали з відповідачкою у будинку в АДРЕСА_3 . В період літніх канікул 2019 року, за наполяганням позивача, двоє старших синів поїхали в село Верхнячка, Сколівського району, Львівської області, до його батьків, після чого позивач мав привезти їх до місця проживання відповідачки, однак цього не зробив та не повернув дітей відповідачці, повідомивши, що діти проживатимуть з ним. В подальшому, позивач звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання всіх трьох дітей з ним. Заочним рішенням Франківського районного суду м.Львова від 29.03.2021 року, яке в подальшому скасовано ухвалою від 11.06.2021 року, задоволеного його позов про визначення місця проживання дітей з позивачем. Зазначається, що в обґрунтування позову позивач покликається на той факт, що діти на даний момент проживають разом з ним, однак вищевикладені обставини засвідчують, що позивач, користуючись поганим станом здоров`я відповідачки та її неможливістю на той момент адекватно захистити свої права, без її погодження змінив місце проживання двох старших дітей та не повернув молодшого сина для його проживання з відповідачкою після того, як було скасовано заочне рішення суду від 29.03.2021 року. Окрім цього, зазначає, що на даний час діти не проживають разом з позивачем, а такі проживають у селі Верхнячка, Сколівського району, Львівської області, з їх дідусем, куди позивач завіз їх без відома позивачки. Щодо матеріального становища відповідачки та її стану здоров`я зазначає, що у зв`язку з діагностуванням у відповідачки у 2018 році онкологічного захворювання лише задокументовані витрати на лікування склали близько 950000,00 грн., матеріальної допомоги позивач їй у цьому не надавав, в результаті чого вона була змушена отримати кредити на своє ім`я, які самостійно погашала, та які станом на даний момент є не погашеними. Станом на даний момент здоров`я відповідачки є задовільним, ознак прогресування хвороби немає, однак вона змушена проходити систематичні профілактичні огляди та приймати ліки, вартість яких на даний час становить до 34520,00 грн. на місяць. Щодо виконання відповідачкою обов`язку по утриманню дітей зазначає, що наведені позивачем аргументи не відповідають дійсності та нічим не підтверджені, оскільки відповідач купувала для дітей необхідні речі (одяг, іграшки тощо) та неодноразово намагалась передати дітям, однак позивач не допускав відповідачку до зустрічі з дітьми, створював перешкоди для спілкування з дітьми.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі з мотивів, зазначених в позовній заяві.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позов заперечили з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка, відповідач ОСОБА_3 вказала, що у 2018 році у неї виявили онкологічне захворювання, однак позивач матеріально у цьому їй не допомагав. Повідомивши, що йому не потрібна хвора дружина, позивач ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, відтак шлюб був судом розірваний. Пояснила, що позивач влітку 2019 року забрав двох старших їх синів в період літніх канікул для відпочинку до села у Сколівському районі, Львівської області, де проживають його батьки, після чого дітей їй не повернув та надалі перешкоджає їй у спілкуванні з дітьми; на запитання позивачки чи потрібно щось дітям, відповідач завжди вказував, що йому нічого від неї потрібно. Окрім цього, вказала, що вона не заперечує її обов`язку щодо утримання дітей, однак бажає бути впевненою, що ці кошти будуть спрямовані на витрати на дітей, а не на інші витрати. Щодо перерахування коштів на утримання дітей позивачу пояснила, що такий не відкрив будь-якого банківського рахунку для її можливості утримувати дітей, перераховуючи кошти на відповідний банківський рахунок. Щодо свого матеріального стану вказала, що на даний момент має кредитні зобов`язання перед банком, відтак повинна сплачувати близько 10 тис. грн. щомісячно, а також змушена витрачати близько 30 тис. грн. раз у три тижні на препарат для лікування її захворювання.

Вислухавши думку учасників справи, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 з 14.09.2007 року, актовий запис №454.

За час подружнього життя в них народилося троє дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 03.04.2019 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 03.04.2019 року та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виадного повторно 03.04.2019 року.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 09.09.2019 року шлюб між сторонами розірвано.

З акту про встановлення фактичного місця проживання від 02.06.2021 року, виданого директором ТзОВ «Твій затишний Дім» вбачається, що позивач ОСОБА_1 та його неповнолітні діти ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з актом про встановлення фактичного місця проживання від 13.04.2022 року, виданого директором ТзОВ «Твій затишний Дім» вбачається, що позивач ОСОБА_1 та його неповнолітні діти ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_1 від 12.01.2023 року, такий працює на посаді лікаря хірургічного відділення КНП «1 територіальне медичне об`єднання м.Львова» та за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року отримав дохід в розмірі 238590,62 грн.

З довідки Приватного підприємства «Медичний центр «Інтерсоно» №ІН00000076 від 30.08.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 працює у Приватному підприємстві «Медичний центр «Інтерсоно» з 27.01.2021 року на посаді лікаря з ультразвукової діагностики; дохід з 01.02.2021 року по 31.07.2021 року склав 277285,22 грн.

З довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Медікавер Україна» №МУ000000004 від 18.01.2023 року вбачається, що ОСОБА_3 працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Медікавер Україна» з 01.02.2022 року на посаді лікаря з ультразвукової діагностики; дохід з 01.07.2022 року по 31.12.2022 року склав 222140,16 грн.

Як вбачається з Виписки із медичної карти амбулаторного хворого, виданої КНП ЛОР «Львівський онкологічний регіональний лікувально-діагностичний центр», ОСОБА_3 перебувала на амбулаторному лікуванні з 19.02.2021 року по 26.01.2023 року з діагнозом «Са правої грудної залози pT2pN1M0pG3 II Б ст., (2018 р.), прогресування хвороби у 2020 р.».

Відповідно до довідок про стан кредиту №Д5-ОВ/29-198, №Д5-В/16-199, №Д5-В16/29-197 від 20.07.2022 року у ОСОБА_3 перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» існують кредитні зобов`язання по ряду кредитних рахунків, а саме:

- № НОМЕР_4 , відповідно до якого залишок по кредиту становить 75700,84 грн., сума наступного платежу - 2157,39 грн., дата наступного платежу 14.08.2022 року, дата закінчення кредиту 14.11.2027 року;

- № НОМЕР_5 , відповідно до якого залишок по кредиту становить 90171,95 грн., сума наступного платежу 2452,52 грн., дата наступного платежу 10.08.2022 року, дата закінчення кредиту 02.12.2027 року;

- № НОМЕР_6 , відповідно до якого залишок по кредиту становить 78767,36 грн., сума наступного платежу 2227,82 грн., дата наступного платежу 24.07.2022 року, дата закінчення кредиту 24.11.2027 року.

З довідок про стан кредиту від 17.01.2023 року вбачається, що сума залишку по кредитному рахунку № НОМЕР_4 становить 64640,62 грн., сума наступного платежу - 1933,50 грн., дата наступного платежу 14.02.2023 року, дата закінчення кредиту 14.11.2027 року; сума залишку по кредитному рахунку № НОМЕР_5 становить 75982,79 грн., сума наступного платежу 2176,35 грн., дата наступного платежу 10.02.2023 року, дата закінчення кредиту 02.12.2027 року; сума залишку по кредитному рахунку № НОМЕР_6 становить 56114,57 грн., сума наступного платежу 1664,96 грн., дата наступного платежу 24.01.2023 року, дата закінчення кредиту 24.11.2027 року.

Окрім цього, відповідачкою до матеріалів справи долучено ряд розхідних накладних за 2021 рік, липень 2022 року та січень 2023 року, відповідно до яких вона витрачає на ліки станом на дату останньої розхідної накладної у січні 2023 року близько 33280,00 грн. щомісячно.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ст. 7 ч. 8 СК України); а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 цього ж кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ст.7 ч.9 СК України).

Разом з тим, відповідно до ст.182 СК України суд при визначенні розміру аліментів повинен врахувати:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» встановлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

Разом з тим, ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини.

При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст. 11 ЦПК України), та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров`я дитини, нормальний стан здоров`я та матеріальне становище як платника, так і одержувача аліментів.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Дана правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року (справа №143 цс 13) та в силу вимог ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За приписами зазначених правових норм на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які платник аліментів зобов`язаний сплачувати щомісячно, з метою матеріального утримання дитини.

За вимогами ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1, 2 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує положення ч.1 ст.182 СК України.

При цьому суд виходить з того, що судом встановлено, що шлюб між сторонами є розірваним, сторони є батьками трьох неповнолітніх дітей, спільні діти сторін проживають разом із батьком позивачем у справі, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останнього полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дітей, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших матеріальних витрат, ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дітей, та обов`язок обох батьків у наданні матеріальної допомоги дітям.

Судом встановлено, що обидві сторони є працездатними, офіційно працюють, а отже, отримують дохід, зокрема, позивач отримує близько 16500,00 грн, щомісячно а відповідач близько 30000,00 грн. щомісячно.

При визначенні зазначеного розміру аліментів суд виходить із встановлених обставин у справі, зокрема суд враховує стан здоров`я позивача та відповідачки, матеріальне становище сторін, та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд бере до уваги твердження відповідачки щодо неможливості сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей на користь позивача у розмірі половини частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, оскільки у неї є на даний момент наявні кредитні зобов`язання перед банком, а також зважаючи на стан її здоров`я та необхідність нести витрати на підтримуюче лікування.

Зокрема, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 сплачує щомісячно банку заборгованість по трьох кредитах, які у неї наявні, в розмірі близько 5800,00 грн. Окрім цього, судом береться до уваги стан здоров`я відповідачки та необхідність нести витрати на підтримуюче лікування онкологічного захворювання, оскільки нею та її представником доведено належними та допустимими доказами, що нею несуться такі витрати.

Разом з тим, рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки.

Враховуючи наявність у відповідачки кредитних зобов`язань перед банком, стан здоров`я такої, яка змушена витрачати грошові кошти на підтримуюче лікування, позивачем не доведено, що відповідачка має можливість сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, а саме половини з усіх видів заробітку (доходів).

Разом з тим, судом не береться до уваги покликання сторони відповідача на відмову у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки станом на даний момент неповнолітні діти проживають з батьком (позивачем у справі), такий несе матеріальні витрати на їх утримання, хоча й утримання дітей до досягнення ними повноліття є рівним обов`язком як батька, так і матері, що забезпечуватиме гармонійний розвиток дітей.

Враховуючи вищевикладене, при визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я такої, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, а також, що позивач разом із відповідачкою повинні забезпечити необхідний і достатній рівень для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, вважає за необхідне стягувати з відповідачки аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, що в грошовому еквіваленті становить близько 7500 грн. починаючи з дня звернення до суду, оскільки відповідачка ОСОБА_3 такий розмір аліментів, згідно відомостей про її доходи, на переконання суду, в змозі сплачувати наразі, і такий розмір аліментів є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

З приводу пояснень позивача та його представника, що діти відвідують різні гуртки, які теж потребують фінансових витрат, слід зазначити, що такі на думку суду є додатковими витратами на утримання дітей та позовних вимог, щодо стягнення додаткових витрат на утримання дітей позивачем не заявлялось.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернувся до суду з даним позовом 28 квітня 2022 року, тому суд присуджує стягнення аліментів з відповідачки починаючи з вказаної дати і до досягнення дітьми повноліття.

Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду із відповідним позовом в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України.

Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 280, 352 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 квітня 2022 року до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні решти позовоних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах одномісячного сукупного платежу аліментів на дитину.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 10.02.2023 року.

Суддя Марків Ю.С.