Справа №591/6448/22
Провадження № 4-с/591/56/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2023 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Авраменко Д.А.,

представника боржника Заплішної О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу №591/6448/22 за скаргою Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на дії (бездіяльність) Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), стягувач : Державна судова адміністрація України, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник 13.12.2022 звернувся до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) органу державної виконавчої служби, мотивуючи її тим, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми у справі №591/6960/16-ц стягнуто з уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фідобанк» Коваленко О.В. на користь держави судовий збір. За результатами апеляційного перегляду рішення було залишено без змін. Був виданий виконавчий лист про стягнення судового збору та постановою від 17.05.2019 Шевченківського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відкрито виконавче провадження з його виконання. 30.10.2019 постановою Верховного Суду рішення у зазначеній справі було скасоване, а провадження закрите.

Зазначає, що боржником у даному виконавчому провадженні повинен бути саме банк, який ліквідується, а не уповноважена особа Фонду. У державного виконавця не було правових підстав для відкриття виконавчого провадження, оскільки були передбачені пунктами 4,11 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для повернення виконавчого документа. Стягувачем у виконавчому проваджені є ДСА України, тобто державний орган, для якого передбачений строк пред?явлення виконавчого листа до виконання 3 місяці. Цей строк закінчився 07.09.2017, а постанову про відкриття виконавчого провадження винесено 17.05.2019. Таким чином, державним виконавцем протиправно відкрите виконавче провадження, було порушено п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Просить визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 17.05.2019 року про відкриття виконавчого провадження №59135190, зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) невідкладно повернути без прийняття без виконання виконавчий документ виконавчий лист № 591/6960/16-ц, виданий 14.06.2017 року Зарічним районним судом м.Суми, на підставі пунктів 2, 4, 11 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

У судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримала із зазначених підстав.

У судове засідання представники державної виконавчої служби та стягувача не з?явились. Про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином. Від представника Шевченківського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, надано копію матеріалів виконавчого провадження.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25.04.2017 у справі №591/6960/16-ц було видано виконавчий лист про стягнення з уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фідобанк» Коваленко О.В. на користь держави судового збору в сумі 551,20 грн. Стягувачем у даному виконавчому провадженні зазначено Державну судову адміністрацію України, боржником - уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фідобанк» Коваленко О.В.. Строк пред?явлення даного виконавчого листа до виконання був 14.06.2017.

Як вбачається з відміток державного виконавця на виконавчому листі та досліджених судом у судовому засіданні матеріалів цивільної справи №591/6960/16-ц виконавчий лист 26.09.2017 був повернутий державним виконавцем Шевченківського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві стягувачу без прийняття його до виконання у зв?язку із пред?явленням його не за місцем виконання на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». 12.01.2018 Зарічним районним судом м. Суми було направлено до Печерського районного ВДВС м. Київ виконавчий лист. Повідомленням державного виконавця цього відділу від 23.01.2018 виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

01.03.2018 Зарічний районний суд м. Суми направив до Шевченківського районного ВДВС м. Київ виконавчий лист. 17.04.2018 виконавчий лист був повернутий стягувачу на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

29.10.2018 виконавчий лист був знову повернутий стягувачу Голосіївським районним відділом ДВС м. Києва на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», про що свідчить відмітка на виконавчому листі (а.с. 44).

29.03.2019 ДСА України звернулась до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві із заявою про стягнення судового збору за виконавчим листом №591/6960/16-ц (а.с. 43).

Постановою від 17.05.2019 ВП №59135190 державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) виконавче провадження було відкрите (а.с. 45).

Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.10.2019 скасовані прийняті Зарічним районним судом м. Суми та Апеляційноим судом Сумської області судові рішення у справі №591/6960/16-ц та закрито провадження у справі (а.с. 48-49).

Постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 23.12.2022 закінчене виконавче провадження ВП №59135190 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв?язку зі скасуванням рішення, на підставі якого видано виконавчий документ (а.с. 50-51).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 вказаного закону у редакції, яка діяла на час видачі виконавчого листа, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 12 закону у редакції, яка є чинною з 03.10.2017 строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з пунктом 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Судом встановлено, що виконавчий лист про стягнення з уповноваженої особи Фонду судового збору декілька разів пред?являвся до виконання та повертався державним виконавцем з підстав, що його подано не за місцем виконання або підвідомчістю. На підставі положень ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред?явлення виконавчого листа до виконання переривався та встановлювався новий, який обчислювався з дня повернення виконавчого листа стягувачу та становив 3 місяці.

Так, після повернення 26.09.2017 виконавчого листа стягувачу передбачений законом строк його пред?явлення становив до 27.09.2017. Натомість заява про примусове виконання була подана 12.01.2018, тобто з пропущенням строку. 29.10.2018 виконавчий лист був повернутий стягувачу, а тому новий строк його пред?явлення становив до 30.01.2019. 29.03.2019 ДСА України звернулась до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві із заявою про стягнення судового збору за виконавчим листом, тобто з пропуском визначеного законом строку пред?явлення його до виконання. Постановою від 17.05.2019 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа, хоча з досліджених судом матеріалів цивільної справи №591/6960/16-ц вбачається, що стягувач (ДСА України) не звертався до суду із заявою про поновлення пропущеного строку пред?явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи положення наведеної норми, суд дійшов висновку, що у державного виконавця не було передбачених законом підстав для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №591/6960/16-ц про стягнення з уповноваженої особи Фонду судового збору, оскільки станом на момент звернення до державного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження строк пред?явлення листа до виконання був пропущений стягувачем та не був поновлений судом. Таким чином, наявні були передбачені п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для повернення виконавчого документа стягувачу, проте державний виконавець такого рішення не прийняв, а відкрив виконавче провадження. За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанова державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 17.05.2019 про відкриття виконавчого провадження №59135190 підлягає скасуванню, як протиправна.

Суд вважає необхідним зазначити, що не заслуговують на увагу та не є підставою для скасування постанови доводи скаржника про необхідність повернення виконавчого листа відповідно до пунктів 4 та 11 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з положеннями наведених норм виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

Зі змісту виконавчого листа та резолютивної частини рішення суду у даній справі вбачається, що кошти за судовим рішенням стягнуті були саме з ОСОБА_1 як посадової особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку. Банк, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та розпочата процедура ліквідації, не був боржником у даному виконавчому провадженні. У державного виконавця під час вирішення питання щодо відкриття виконавчого провадження не було повноважень на власний розсуд змінювати боржника. Незгода скаржника із рішенням суду у частині вирішення питання з якої саме особи повинен бути стягнутий судовий збір не впливає на обов?язки державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження відносно особи, яка зазначена у судовому рішенні та виконавчому листі як боржник.

Відносно вимоги про зобов?язання відділу ДВС повернути без прийняття до виконання виконавчий лист суд зазначає, що постановою від 23.12.2022 виконавче провадження ВП№59135190 закінчено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв?язку зі скасуванням судового рішення, на підставі якого був виданий виконавчий документ. Дана постанова не оскаржувалась та є чинною. Вимога про зобов?язання винести постанову про повернення виконавчого документа після того, як закрито виконавче провадження, не призведе до відновлення порушених прав скаржника, за захистом яких він звернувся до суду та не є ефективним способом захисту у зв?язку із закінченням виконавчого провадження на час розгляду скарги. За таких обставин, вказана вимога не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447-452 ЦПК України,суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 17.05.2019 про відкриття виконавчого провадження №59135190.

У задоволенні скарги в частині зобов?язання невідкладно повернути без прийняття виконавчий лист №591/6960/19-ц, виданий Зарічним районним судом м. Суми на підставі пунктів 2,4,11 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» відмовити у зв?язку з необгрунтованістю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Повний текст ухвали виготовлено 10.01.2023.

Суддя О.О. Ніколаєнко