Справа № 740/3983/22
Провадження № 2/740/163/23
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді Пантелієнко В.Г.

з участю секретаря Пулинець Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ніжина цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Ніжинської міської ради в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Ніжинської міської ради, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачка є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_1 , проте своїх батьківських обов`язків не виконує. Дитина проживає з бабою ОСОБА_3 та дідом ОСОБА_5 . Відповідачка матеріальної допомоги на утримання сина не надає, має заборгованість по аліментах, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Під час бойових дій вона з молодшою дочкою виїхали з Ніжина і до цього часу долею сина ОСОБА_6 не цікавиться. У січні 2022 року неповнолітній ОСОБА_1 звернувся до органу опіки та піклування, у зв`язку з чим рішенням Виконавчого комітету було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 31 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Від представника позивача та третіх осіб до суду надійшли заяви, в яких вони позовні вимоги підтримують і просять задовольнити, а також розглянути справу за їх відсутності, заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідачка в судове засідання не з?явилась, відзив на позовну заяву не подала, повідомлена належним чином про судове засідання, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279, ст.ст. 280-281 ЦПК України, справа розглянута у порядку заочного розгляду за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 4).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8)

Згідно довідки Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 30.12.2021 року (а.с. 7), ОСОБА_1 зареєстрований та проживає з дідом ОСОБА_5 та бабою ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 .

З розрахунку заборгованості по аліментах, наданого державним виконавцем Ніжинського ВДВС у Ніжинському районі, вбачається, що станом на липень 2022 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 становить 61801 грн. 71 коп.(а.с 20).

Відповідно до довідки про неотримання аліментів, виданої Ніжинським відділом ДВС у Ніжинському районі 09.11.2022 року за № 55956, в період з 01.11.2021 року по 31.10.2022 року, ОСОБА_1 не отримував аліменти від ОСОБА_2 .

Рішенням № 122 від 26.05.2022 року Виконавчого комітету Ніжинської міської ради затверджено висновок виконавчого комітету, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).

Відповідачкою суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження її участі у вихованні дитини.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 не проживає з сином, не утримує його матеріально, не спілкується, що є елементами протиправного невиконання відповідачкою, передбачених ст.150 СК України, обов`язків щодо виховання та розвитку дітей, де зазначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини.

Постанова Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

По даній справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідачки батьківських прав відносно неповнолітньої дитини буде суперечити інтересам дитини. На думку суду, поведінка відповідачки є такою, що свідчить про ухилення від виконання нею обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав, підлягає задоволенню, так як викладені в позові доводи знайшли своє підтвердження, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, яка в якості підстави для позбавлення відповідача батьківських прав передбачає ухилення матері та батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, оскільки зазначена міра є виправданою, з огляду на необхідність захисту інтересів дитини.

Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.ст. 150, 157, п.2 ч.1 ст. 164, 171 Сімейного кодексу України, ст.ст. 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позбавити батьківських прав відносно її сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Направити відповідачці рекомендованим листом із повідомленням копію заочного рішення.

Заяву відповідачкою про перегляд заочного рішення може бути подано до Ніжинського міськрайонного суду протягом тридцяти днів.

Після заочного перегляду, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк апеляційної скарги.

Суддя В.Г. Пантелієнко