МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________
Справа №521/9267/22
Номер провадження №2/521/569/23
УХВАЛА

5 січня 2023 року м.Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Маркарова С.В.,

розглянувши матеріали позовної заяви

позивач : ОСОБА_1

відповідач : КП «ЖКС Черемушки»

предмет позову : визнання правочинів недійсними

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить визнати недійсними правочини, а саме :

-судовий наказ Малиновського районного суду м.Одеси від 13.02.2017 року по справі № 521/1972/17

-заяву боржника ОСОБА_2 від 27.03.2017 року про скасування судового наказу

-ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 11.04.2017 року про скасування судового наказу

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд враховує, що :

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя суд за ч. 5 ЦПК України захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Підставою відкриття провадження у цивільній справі судом є подання особою позовної заяви, оформленої відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України, яка предметно, суб`єктно, інстанційно та територіально підсудної даному суду.

Зазначене узгоджується із Главами 1, 2 Розділу 1, ч.1 ст. 187 ЦПК України, за якими суддя відкриває провадження у справі за відсутністю підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

За змістом статей 11, 15 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства України.

Як правило, носій порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права.

Такі способи прямо визначаються спеціальним законом, регламентуючим конкретні цивільні відносини.

Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який

є ефективним.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Правочин за своєю природою є одним з юридичних фактів, на підставі якого виникають, змінюються чи припиняються цивільні правовідносини (дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Ознаками правочину є :

-волевиявлення

-дія суб`єкту цивільних відносин (чим відрізняється від актів (актів управління), які видають органи державної влади чи місцевого самоврядування

-опосередковують динаміку цивільних правовідносин між різними учасниками цивільних відносин

-тягне виникнення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України).

Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто, якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

В порядку статей 215 та 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Судове рішення це акт ухвалений відповідно до норм матеріального та процесуального права, що є результатом здійснення правосуддя, тобто наслідком встановлених у справі обставин.

Метою судового рішення є досягнення юридичної визначеності у спірних правовідносинах

Прийняття ухвал як форми судового рішення здійснюється з метою врегулювання процедурних питань, пов`язаних з рухом справи, прийняттям до розгляду клопотання та заяви учасників справи, вирішенням питання про відкладення розгляду справи, обґрунтуванням доцільності оголошення перерви, визначенням підстав зупинення провадження у справі, тощо.

Так, судові акти не є правочинами, визнанню недійсними за рішенням суду не підлягають, можуть бути переглянуті судом в порядку процесуального закону.

Заява про скасування судового наказу так само не є правочином, є заявою з процесуальних питань, визначеною ЦПК України та сама по собі заява не тягне юридичних наслідків без її розгляду судом.

Порядок розгляду такої заяви чітко врегульований для суду нормами процесуального закону.

Так, в порядку статті 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Враховуючи викладене судовий наказ Малиновського районного суду м.Одеси від 13.02.2017 року по справі № 521/1972/17, заява боржника ОСОБА_2 від 27.03.2017 року про скасування судового наказу, ухвала Малиновського районного суду м.Одеси від 11.04.2017 року про скасування судового наказу помилково визначені позивачем правочинами, їх визнання недійсними як правочинів законом не передбачено, а подана позивачем позовна заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України якщо справа (заява) не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, підстави для відкриття провадження - відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В відкритті провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст. 352, 354 ЦПК України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Копію ухвали направити позивачу.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текст ухвали виготовлений 09.01.2023 року.

05.01.23