Єдиний унікальний номер № 175/7/22
провадження 6/175/20/23
УХВАЛА

09 березня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Васюченка О.Г.,

при секретарі Кульпіній Л.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Довгаль Сергія Миколайовича про повторну видачу виконавчого листа по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська м`ястерня», ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди та витрат, -

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2022 року до провадження судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Васюченка О.Г. надійшла позовна заява, яка уточнювалась ОСОБА_1 до відповідачів Моторного (транспортного) страхового бюро України, ТОВ «Дніпровська м`ястерня», ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди та витрат.

По справі 16 листопада 2022 року ухвалено рішення суду.

28 лютого 2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Довгаль Сергій Миколайович звернувся із заявою в якій зазначив, що на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у цивільній справі ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська м`ястерня», ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди та витрат було видано для виконання виконавчий лист, який постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шагана Олексія Анатолійовича повернуто стягувачу у зв`язку з тим, що у виконавчому листі неправильно зазначено дату народження боржника ОСОБА_2 та не вказано його РНОКПП. Виходячи з викладеного, просив видати повторно виконавчий лист із зазначенням у ньому дати народження та РНОКПП боржника ОСОБА_2 .

Учасники справи у судове засідання не з`явилися про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, відповідних заяв чи клопотань не надавали, про причини своєї неявки не повідомили.

З урахуванням зазначеного суд вважає можливим розглядати вказані питання за відсутності цих осіб.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В судовому засіданні було встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області 16 листопада 2022 позовні вимоги - задоволено частково, а саме: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі недовиплаченого страхового відшкодування, яка складає 21 443,91 грн (двадцять одна тисяча чотириста сорок три грн 91 коп), також було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 7000,000 грн. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Зазначене рішення у встановленому законом порядку набрало законної сили та представнику позивача був виданий виконавчий лист та копія рішення суду по справі.

Відповідно до п. 17.4 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України уразі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України).

Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що заявник в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Згідно до ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що вказане вище рішення суду (рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року) у встановленому законом порядку набрало законної сили, представник позивача отримав копію рішення та оригінал виконавчого листа 12 січня 2023 року, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Також слід зазначити, що інших відомостей відносно місцезнаходження або відомостей та доказів на підтвердження того, що виконавчий лист було втрачено чи інше, суду не надано, тобто зазначене не підтверджено належними та допустими доказами, крім того заявником до заяви не було надано до заяви копію виконавчого листа та копію постанови про повернення виконавчого листа стягувачу, у якій зазначено підстави його повернення, крім того заява не містить вимог саме щодо виправлення помилки, допущеної при оформленні або видачі виконавчого листа, а містить вимоги про повторну видачу виконавчого листа по справі з зазначенням нових даних, однак нормами ЦПК України не передбачено саме повторну видачу виконавчого листа з зазначенням у ньому нових даних.

Не може суд прийняти до уваги позицію заявника щодо його наполяганні на вимогах заяви, оскільки вона спростовується вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджується.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що повторно видавати виконавчий лист немає законних підстав, а тому з урахуванням вище викладеного та зазначеного, заява в такому вигляді не обґрунтована, не підтверджена та безпідставна, передбачених законом підстав на для її задоволення немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 14, 258, 259, 260, 261, 353, 433, п. 17.4 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Довгаль Сергія Миколайовича про повторну видачу виконавчого листа по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська м`ястерня», ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди та витрат відмовити.

Ухвала набрала законної сили 09 березня 2023 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя О.Г. Васюченко