Справа № 364/17/23
Провадження № 2/364/53/23
У х в а л а

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

12.01.2023 року, суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г. Л., ознайомившись з позовною заявою

ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , № тел. НОМЕР_2 )

до ОСОБА_2 ( РНОКПП не зазначено, паспорт не зазначено, адреса: АДРЕСА_2 , засоби зв`язку не зазначено)

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

05.01.2023 позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ознайомившись з матеріалами справи, суддя встановила, що така позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Слід звернути увагу позивача, що позовна заява - це нормативний документ певної форми, що пред`являється позивачем до суду в установленому законом порядку. Такий документ завжди містить вимогу позивача про захист своїх інтересів чи прав. Якщо говорити іншими словами, позов - це звернення до суду, з проханням захистити гарантовані законом інтереси, що були порушені. Як і інші документи, позовна заява має певну форму та структуру, в протилежному випадку, провадження по справі не може бути відкрито.

Відповідно до ст. 175 ч. 3 п. 2 позовна заява повинна містити повне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) сторін та інших учасників справи, місце проживання чи перебування, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти. Наразі позивачем не дотримано такої вимоги, зокрема не вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта, відомі номери засобів зв`язку (номер телефону), адресу електронної пошти відповідача .

Окрім наведеного п.5 ч. 3 ст. 175 вказує, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовної заяви викладено формально, зі змісту позовної заяви вбачається, що обставини в обґрунтування позовних вимог викладено не чітко, доказів в обґрунтування обставин не надано, як і не наведено підстав, з якими законодавець пов`язує можливість звільнення особи від доказування. Так у позові зазначено, що подружжя проживає окремо, однак у матеріалах справи відсутній акт обстеження місця проживання, де б містилася інформація, що позивач постійно проживає окремо від відповідачки. ОСОБА_1 у позовній заяві вказує, що у подружжя народилася дитина за час шлюбу - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не зазначив де і з ким вона проживає на даний час.

Так, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" N 11 від 21.12.2007 , зокрема зазначено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитині-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя (п. 10).

ОСОБА_1 причиною розірвання шлюбу вказує «різні погляди на життя» наразі таке формулювання є формальним, а отже позбавляє суд встановити фактичну причину такого звернення до суду. При цьому позивач вказує , що розірвання шлюбу відповідає його інтересам в той же час не зачіпає інтереси дитини, як моральні так і матеріальні.

Окремо слід зазначити, що в позовній заяві не зазначена дата припинення сімейно-шлюбних відносин, однак, відповідно до вимог пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" N 11 від 21.12.2007 рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам ЦПК України. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнає збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів), про що зазначено в ч. 5 ст. 177 ЦПК України.

Всупереч наведеному викладене у позові зводиться до цитування норм ЦПК та СК України в той час як захист та відновлення прав відбувається не автоматично, а виключно за зверненням особи, до якого нормами процесуального права висуваються певні вимоги. Так, принцип диспозитивності цивільного судочинства полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Цивільного Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Цивільним кодексом випадках.

Таким чином, приходжу висновку, що недотримання позивачем обов`язкових вимог до змісту позовної заяви є перешкодою до відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч.2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позивачу усуваючи недоліки потрібно:

- вказати реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта, відомі номери засобів зв`язку (номер телефону), адресу електронної пошти відповідача;

- зазначити причини звернення до суду : повно та всебічно викласти фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя, при цьому вказати дату припинення сімейно-шлюбних відносин;

- викласти інформацію щодо неповнолітньої дитини,

- надати акт обстеження фактичного місця проживання позивача (відмінне від відповідача).

З метою економії процесуального часу, позивачу пропонується визначитися із остаточним змістом позовних вимог та чітко і обґрунтовано викласти обставини, умови за яких суд матиме можливість встановити, що дійсно подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини ( зазначити дату (період) з якої подружжя припинили сімейно -шлюбні відносини, з якого часу проживають окремо чи можливо разом, але формально, спільне господарство ведуть чи не ведуть, тощо. Варто також зазначити, обставини, передбачені ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України, зокрема вагітність позивача чи недосягнення дитиною одного року, після її народження, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, - відсутні).

Слід зауважити, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно з практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

При цьому враховую позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, пункту 55 справи "Креуз проти Польщі", що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuzv. Poland" N 28249/95).

З огляду на встановлені обставини та наведені вимоги закону, подану позовну заяву слід залишати без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених недоліків. Роз`яснити положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, за якими в разі, якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись ст. ст. 185, 260-261 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, за якими в разі, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали направити позивачу не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Г. Л. Моргун