Справа № 199/5940/20
Провадження № 2-др/932/42/23
06 жовтня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.
при секретарі судового засідання Рошошка Є.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Павелко Сергія Михайловича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Департамент патрульної поліції національної поліції України, Державної казначейської служби України, про відшкодування шкоди, завданої органом Національної поліції України, -
21.09.2023 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від представника ОСОБА_1 адвоката Павелко Сергія Михайловича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі про стягнення за рахунок коштів Державного бюджету через Державну казначейську службу України на користь позивача понесених ним судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в розмірі 17 000,00 грн.
Виходячи із змісту ст. 270 ЦПК України учасники справи для ухвалення додаткового рішення в судове засідання не викликалися.
Розглянувши заяву, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає наступне.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до положень ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
У відповідності до ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч.6). Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (ч.7). У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами (ч.8). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами (ч.9).
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати (п.3). Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Вбачається, що в провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Департамент патрульної поліції національної поліції України, Державної казначейської служби України, про відшкодування шкоди, завданої органом Національної поліції України.
Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.09.2022 року, ухваленим у даній цивільній справі, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Департамент патрульної поліції національної поліції України, Державної казначейської служби України, про відшкодування шкоди, завданої органом Національної поліції України задоволено частково, стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн., в іншій частині позовних вимог відмовлено, судовий збір віднесено на рахунок держави.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.06.2023 року рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.09.2022 року залишено без змін.

В позовній заяві позивач серед інших вимог просив стягнути за рахунок коштів державного бюджету через Державну казначейську службу України на його користь понесені ним судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зазначив попередній розрахунок судових витрат, пов`язаних із розглядом судової справи, які склали 23500 грн., з яких 17000 грн. витрати на оплату психологічної експертизи від 12.08.2020 року, на підтвердження чого було надано копію квитанції; 6500 грн. витрати на надання професійної правничої допомоги (аналіз документів 500 грн., надання консультацій з правових питань 500 грн., подання адвокатських запитів для отримання необхідної інформації/документів 1000 грн., складання та подання процесуальних документів 2000 грн., представництво інтересів у суді першої інстанції 2500 грн.)

Вказаним рішенням судом було вирішено питання про розподіл судового збору, проте питання про розподіл інших судових витрат вирішено не було.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що встановлено судовим рішення, на підтвердження порушення психоемоційного стану та встановлення інтенсивності та тривалості психотравмуючого впливу зазначеної ситуації позивач до позову надав висновок експерта психолога від 12 серпня 2020 року, складеного спеціалістом психологом ОСОБА_2 , з вищою психологічною та вищою біологічною освітою, сертифікат серії АА №487/Е, виданий на підставі Рішення Експертної ради з питань акредитації та сертифікації №8 від 10 лютого 2015 року, згідно висновків якого психологом встановлено психотравмуючі обставини, які спричинили моральні страждання (моральну шкоду) через фрустрацію основних потреб і цінностей обстеженого ОСОБА_1 .

Також, до позовної заяви позивачем долучена копія квитанції 0.0..1 від 17.06.2020 року про сплату ОСОБА_1 за проведення його психологічного обстеження грошових коштів в сумі 17000,00 грн., отримувачем яких зазначено ФОП ОСОБА_2 .

У наданій суду заяві представник ОСОБА_1 адвокат Павелко Сергій Михайлович просить суд про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі про стягнення за рахунок коштів Державного бюджету через Державну казначейську службу України на користь позивача понесених ним судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в розмірі 17 000,00 грн.

Зважаючи на зміст заяви та меж заявлених в ній вимог, суд вважає за необхідне ухвалити у даній справі додаткове рішення про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме на проведення психологічного дослідження у розмірі 17 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 133, 139, 141, 260, 270 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Доповнити рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2022 року, ухвалене у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Департамент патрульної поліції національної поліції України, Державної казначейської служби України, про відшкодування шкоди, завданої органом Національної поліції України.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , понесені витрати на проведення експертизи в сумі 17 000,00 грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Т.О. Кудрявцева