Справа № 159/4647/22
Провадження № 2/159/253/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, та стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 24.07.1994 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. За час подружнього життя у сторін народилось двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Ковельського міськрайоного суду Волинської області від 10.01.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Після розлучення дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з позивачем.

Позивач намагалася забезпечити дочку всім необхідним для її нормального фізичного, духовного та морального розвитку. Оскільки відповідач не надавав достатньої регулярної допомоги для належного утримання неповнолітньої дочки, позивач змушена була звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.

Відповідно до судового наказу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.05.2019 року було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 щомісячно до досягнення нею повноліття.

Відповідач сплачував аліменти на утримання спільної дитини, але станом на даний час відповідач не вважає за необхідне допомагати дочці в той час, коли остання навчається на 2-му курсі Національного університету біоресурсів і природокористування України освітнього рівня "бакалавр", денної форми навчання, юридичного факультету за спеціальністю 081 «Право». Термін навчання становить з 01.09.2021 року до 30.04.2025 року.

Таким чином, оскільки відповідач не приймає ніякої участі у житті спільної повнолітньої дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання, позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Позивач вважає, що розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на її користь, має бути щомісячно у твердій грошовій сумі і складати 4250,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 річного віку. Дана сума обґрунтована тим, що позивачу, як матері, необхідно буде в подальшому сплачувати за навчання доньки, проживання її в гуртожитку, а також нести витрати для задоволення її базових потреб.

Враховуючи, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, інших дітей, які потребують його утримання він не має, непрацездатні батько чи матір на його утриманні не перебуває, позивач вважає, що він зобов`язаний та має можливість утримувати свою повнолітню дочку ОСОБА_4 , яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги.

Крім цього, позивач вказує, що у 2021 році ОСОБА_4 , після вступу до навчального закладу, який знаходиться у місті Києві, поселилася у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку з цим позивачем, в інтересах ОСОБА_4 , укладено договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 11.08.2021 року, відповідно до якого загальна вартість навчання становить - 129640,00 грн., а загальна вартість платної освітньої послуги за 2021 - 2022 рік становить 32410,00 грн. За півтора роки навчання дочки до її повноліття, позивачем було сплачено плату за її навчання у розмірі 48615,00 грн.

Також за користування та проживання у гуртожитку передбачена плата, розмір якої встановлюється наказом ректора Національного університету біоресурсів і природокористування України. Позивачем за перший рік проживання у гуртожитку було сплачено 5200,00 грн., а за перший семестр другого курсу 3639,00 грн., що разом становить 8839,00 грн.

Крім цього, позивач вказує, що з метою забезпечення технічних можливостей та якісної організації навчання, задля постійного доступу до презентацій викладачів, електронних підручників, позивачем для дочки було придбано ноутбук вартістю 13999,00 грн., а тому загальна сума додаткових витрат, за вказаними розрахунками становить 71453, 00 грн.

Таким чином, сума додаткових витрат, які повинен був понести відповідач становить 35726,50 грн.

Обґрунтовуючи вказаними обставинами свої позовні вимоги, позивач просила суд: стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 4250,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох річного віку; стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати, що були понесені до повноліття дочки, в сумі 35726,50 грн.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.12.2022 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що він позовні вимоги не визнає та просить в задоволенні позову відмовити.

Зокрема відповідач вказує на те, що переконливихдоказів того, що спільна повнолітня дочка, яка продовжує навчання, проживає разом з позивачем, остання суду не надала. Даних про те, що позивач уповноважена дочкою на звернення до суду з даним позовом, також не надано. З огляду на те, що дочка має повну цивільну процесуальну дієздатність, відповідач вважає, що саме повнолітня дочка має бути позивачем у такій справі у частині стягнення аліментів на її утримання, а аліменти мають бути стягнуті на її користь, а не на користь позивача як матері, яка звернулась до суду з позовом. Позивачу не належить право вимоги за даним позовом в частині стягнення аліментів на утримання дочки.

Крім цього відповідач вказує на те, що правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини відсутні, оскільки позивач просить стягнути зазначену суму за навчання, що не відносяться до таких витрат. Позивачем не надано суду жодних доказів того, чи має він дохід, який його розмір, чи наявна у відповідача можливість надавати таку допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання. При цьому відповідач зазначив, що його дохід за шість місяців, згідно довідки про доходи, становить всього 15200,00 грн. Крім цього, позивачем не взято до уваги стан здоров`я відповідача, оскільки відповідно до останнього огляду кардіолога у відповідача встановлено декілька серцевих хвороб та він потребує лікування.

Враховуючи викладене, відповідач просив суд залишити без задоволення даний позов.

Представник позивача подав відповідь на відзив відповідача, в якому виклав свої доводи та обґрунтування на спростування позиції відповідача. Зокрема, представник позивача вважає, що: факт проживання ОСОБА_4 на даний час з позивачем є підтвердженим, оскільки ОСОБА_2 неодноразово з`являвся за адресою проживання позивача та вчиняв відносно дочки психологічний тиск; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, а тому ОСОБА_1 наділена процесуальним правом на звернення до суду з даним позовом; відповідач був зобов`язаний брати участь у житті дочки та нести додаткові витрати на неї, які є не його правом, а обов`язком батька незалежно від сплати ним аліментів; надані відповідачем документи не доводять незадовільного стану здоров`я ОСОБА_2 та неможливість у зв`язку із цим працювати та надавати допомогу дочці.

Таким чином, представник позивача вважає, що відповідач не довів та не підтвердив належними та допустимими доказами неможливість сплачувати щомісяця зазначену у позовній заяві суму аліментів на повнолітню дочку та одноразово компенсувати позивачу вартість додаткових витрат на доньку, які були понесені позивачем до досягнення нею повноліття.

Враховуючи викладене, представник позивача просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.01.2013 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24.07.1994 року відділом ЗАГСу Ковельського міськвиконкому Волинської області, актовий запис № 280, було розірвано.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , а її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно довідки юридичного факультету Національного університету біоресурсів і природокористування України № 290 від 21.09.2022 року, ОСОБА_4 є студенткою ОС «Бакалавр» 2-го курсу денної форми навчання за спеціальністю «Право» юридичного факультету Національного університету біоресурсів і природокористування України. Рік вступу 01.09.2021 року. Рік закінчення 30.04.2025 року.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України встановлено, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно вимог ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідач не подав суду доказів того, що він не має ніяких доходів.

Докази, подані ним на підтвердження стану його здоров`я, не дають підстав для висновку про те, що він не має змоги працювати та отримувати відповідні доходи, в тому числі й для утримання повнолітньої дочки.

Таким чином вбачаються підстави для стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі.

Відповідач має вік 49 років, не подав доказів існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, доказів існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчатись, в розмірі 2000 грн. щомісячно.

Позивач не довела, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки в запропонованому нею розмірі. При цьому, в обґрунтування заявленого розміру аліментів (4250.00 грн.) позивач покликається на ті ж обставини, що й для стягнення додаткових витрат на дитину.

Разом з тим, відповідач не довів, що він не має жодних доходів та не спроможний сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

На переконання суду, такий розмір аліментів буде об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

Таким чином, з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на тримання повнолітньої дочки, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 15.11.2022 року і до припинення навчання, тобто до 30.04.2025 року, але не довше як до досягнення останньою двадцяти трьох років.

Доводи відповідача про те, що позивач не має права звернення до суду, оскільки дочка не проживає разом з нею, є безпідставними, оскільки повністю спростовуються довідкою переселенця № 755-, відповідно до якої фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_4 зареєстровано в АДРЕСА_3 , тобто за адресою проживання позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому, за змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно .

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Позивач подала суду докази того, що за період навчання в Національному університеті біоресурсів і природокористування України ОСОБА_4 , до повноліття останньої, позивач понесла додаткові витрати і такі витрати склали для позивача 71453,00 грн. Зазначені обставини повністю підтверджуються відповідними банківськми квитанціями.

Відповідач зазначені обставини належними та допустимими доказами не спростував.

Зокрема твердження відповідача, що додаткові витрати на дитину, у виді витрат на проживання, придбавання підручників, харчування, проїзд до місця навчання дочки, не відносяться до таких витрат, є безпідставними, оскільки перелік обставин, що є підставою для стягнення додаткових витрат не є обмежений виключними обставинами.

Крім цього, твердження відповідача про те, що витрати на оплату навчання за договором несе не дочка, а позивач, також є безпідставними, оскільки такі витрати понесенні у зв`язку з оплатою навчання дочки.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача частини додаткових витрат, які були понесені до повноліття дочки та документально підтверджені, що були пов`язані з оплатою навчання, проживання та забезпечення необхідним з метою здобуття освіти дочкою - ОСОБА_4 , в сумі 35726,50 грн. підлягає до задоволення, оскільки ці витрати відносяться до додаткових в розумінні ст. 185 СК України, так як викликані особливими обставинами.

Крім цього, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 182, 198, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 23.12.1996 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_3 ), на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 17.04.1996 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на повнолітню дитину, що продовжує навчання, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 15.11.2022 року і доприпинення навчання, тобто до 30.04.2025 року, але не довше як до досягнення останньою двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 23.12.1996 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_3 ), на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 17.04.1996 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_5 ) 35726 (тридцять п`ять тисяч сімсот двадцять шість) грн. 50 коп. додаткових витрат, що були понесені до повноліття дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 23.12.1996 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір в сумі 1984 (одну тисячу дев`ятсот вісімдесят чотири ) гривні 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:П. Ю. БОЙЧУК