Номер провадження: 22-ц/813/1903/23
Справа № 947/2932/21
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2023 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Цюри Т.В.,

за участю секретаря - Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2021 року у складі судді Пучкової І.М.,

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації та просив суд визнати недостовірною та такою, що порушує права позивача на повагу до його честі, гідності та недоторканості ділової репутації, розповсюджену ОСОБА_3 24.08.2020 о 14:35 серед учасників групи «ОГ Феміда» мережі Viber, а саме: «Да! Да и я когда вела документацию наш уважаемый ОСОБА_1 своровал у меня 7000 грн и до настоящего времени не вернул. Хотя я неоднократно и даже в письменном виде обращалась к председателю Нефедову и членам совета. Но все так и ушло в историческую давность» Переклад позивачем українською мовою «Так! Так і я коли вела документацію наш шановний ОСОБА_1 украв у мене 7000 грн і до теперішнього часу і не повернув. Хоча я неодноразово і навіть у письмовому вигляді зверталася до голови ОСОБА_1 і членам ради. Але все так і пішло в історичну давність». Також позивач просив зобов`язати ОСОБА_2 спростувати поширену відносно позивача недостовірну інформацію, шляхом опублікування поширення мережі інтернет серед учасників групи «ОГ Феміда» мережі Viber та оголошення на найближчих зборах членів ГО «Феміда - 2», які відбудуться після набрання судовим рішенням у справі, резолютивної частини судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що має у власності земельну ділянку разом з садовим будинком на території Молодіженської сільської ради Овідіопольського району Одеської області. Як садівник, позивач є членом Громадської організації «Феміда-2», до того ж є учасником групи «ОГ Феміда» мережі Viber. У цій групі на час розповсюдження інформації було 45 учасників. Відповідач також є садівником, членом ГО «Феміда-2» та учасником групи «ОГ Феміда», мережі Viber. 28.04.2020 о 14:35 ОСОБА_2 поширила та розповсюджувала серед учасників групи «ОГ Феміда» мережі інтернет недостовірну інформацію, яку позивач вважає наклепом, що також порушує його немайнові права на захист честі, гідності та ділової репутації. Зазначив, що не скоїв злочину, відсутні будь-які рішення про скоєння позивачем порушень, а тому зазначена інформація є недостовірною, оскільки не відповідає дійсності.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2021 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано недостовірною та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, яка поширена ОСОБА_2 24.08.2020 о 14.35 в груповому чаті месенджера Viber ОГ «Феміда» щодо ОСОБА_1 наступного змісту: ".... ОСОБА_1 украв у мене 7000 грн. і до теперешнього часу і не повернув" (мовою оригіналу: ".... ОСОБА_1 своровал у меня 7000 гр. и до настоящего времени и не вернул"). Зобов`язано ОСОБА_2 спростувати поширену недостовірну інформацію щодо ОСОБА_1 шляхом публікації в груповому чаті месенджера Viber ОГ «Феміда» та оголошення на зборах членів ГО "Феміда-2" резолютивної частини цього судового рішення після набрання ним законної сили. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала до суду апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в резолютивній частині рішення визначено зобов`язання ОСОБА_6 здійснити дії щодо оголошення на найближчих зборах членів ГО «Феміда-2», які відбудуться після набрання судовим рішенням в даній справі, від яких позивач відмовився, за текстом первісних вимог позивача, без визначення, яка саме інформація належить спростуванню. Позивачем зазначено, що інформація вказана відповідачем не є оціночним судженням, а є констатацією фактів, які можуть і мають бути доведені належними доказами, є недостовірною, наклепом та такою, що порушує права на захист честі, гідності та ділової репутації. Позивачем зазначена інформація у повідомлені відповідача, яка визначена судом, що підлягає спростуванню не доведена належними доказами, і без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору. За час розгляду справи, позивачем не доведено підтвердження наявного розповсюдження інформації відповідачем. Також, не надано суду до огляду даної інформації за використанням технічних можливостей її огляду. Позивачем не доведено порушення його честі, гідності та ділової репутації, та саме що було порушено за поширеною інформацією відповідачем. По відношенню констатації фактів, які можуть і мають бути доведені належним чином, позивач їх не підтвердив. За підтвердженням доведення факту про форму, вигляд, інформацію про осіб, що складали документи, про їх зміст, дійсність, справжність та автентичність документів, позивачу необхідно було довести доказово з урахуванням експертних висновків з урахуванням свідчень свідків, та осіб які разом з ним отримували їх. Рішення суду винесено без дотримання принципу превалювання принципу поваги до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальності сторін, диспозитивності цивільного судочинства над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі в порушення статті 2, 12, 13, 81 ЦПК України. Відповідачем доведені обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Рішення прийнято без повноти, та з неправильним встановленням обставин, які мають значення для справи, за суперечливим визначенням виконання рішення у протирічь встановленим фактам в порушення вимог статті 267 ЦПК України та пункту 7 статті 277 ЦК України.

14.12.2021 ОСОБА_1 надав суду відзив на апеляційну скаргу та вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на те, що під час розгляду справи у судовому засідання позивач дійсно звертався до суду із заявою від 05.07.2021 про зменшення позовних вимог в частині виключення вимоги про зобов`язання відповідача спростувати поширену інформацію на найближчих зборах членів ГО "Феміда-2." Проте, цю заяву подано вже після початку судового засідання, що відповідно до вимог статті 49 ЦПК України, перешкоджає суду задовольняти таке клопотання. Тому дії суду щодо відмови позивачу задовольнити клопотання в цій частині відповідають вимогам процесуального законодавства, а твердження відповідача у апеляційної скарзі про нібито його порушення судом є безпідставними. Вказує, що ним надані розпечатки скріншот повідомлення відповідача інформації щодо нього для учасників групи "ОГ Феміда" соціальної мережі Viber. Крім того, ОСОБА_2 не дотрималася вимог статей 76-83,178 ЦПК України щодо подання доказів до відзиву на позов. Оскільки за характером висловлювань і вжитих словосполучень поширена відповідачами негативна інформація про позивача є фактичними твердженнями, містить посилання на обставини, як такі, що реально існували, проте правдивість такої інформації не знайшла свого підтвердження, суд дійшов обґрунтованих висновків, що оскільки така інформація принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, тому права позивача підлягають захисту шляхом її спростування.

28.02.2023 року сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апелянт оскаржує рішення в частині часткового задоволення позову, а тому в іншій частині рішення не переглядається.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з січня 2000 року є членом громадської організації «Феміда-2».

ОСОБА_2 є членом ГО «Феміда» та у 2005 році працювала в організації бухгалтером.

Протоколом загальних зборів ГО «Федмида» №10 від 03.11.2012 обрано головою правління ГО «Феміда» ОСОБА_1

24.08.2020 в мережевій програмі Viber групи ГО «Феміда» відповідачем ОСОБА_2 о 14:35 було розміщено повідомлення наступного змісту: «Да! Да и я когда вела документацию наш уважаемый ОСОБА_1 своровал у меня 7000 грн. и до настоящего времени не вернул. Хотя я неоднократно и даже в письменном виде обращалась к председателю Нефедову и членам совета. Но все так и ушло в историческую давность», переклад українською мовою «Так! Так і я коли вела документацію наш шановний ОСОБА_1 украв у мене 7000 грн. і до теперішнього часу і не повернув. Хоча я неодноразово і навіть у письмовому вигляді зверталася до голови ОСОБА_1 і членам ради. Але все так і пішло в історичну давність».

На підтвердження розміщення відповідачем зазначеного повідомлення позивачем надані скрін-шоти з повідомленнями з соціальної мережі Viber з групи ГО «Феміда».

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно з ст. ст. 297, 299 Цивільного кодексу України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації.

В п. п. 15, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" роз`яснено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або відомості про них не відповідають дійсності. Негативною належить вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь - яких інших дій (порушення принципів моралі, загальновизнаних прав співжиття тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі та ділової репутації.

При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь - який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи (позивача); в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Відповідно до ст. 277 Цивільного кодексу України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Тобто обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте, позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

З наявної у справі роздруківки скрін-шоту з соціальній мережі Viber групи ГО «Феміда», за кількістю 45 учасників вбачається, що відповідачем було опубліковано повідомлення наступного змісту: «Да! Да и я когда вела документацию наш уважаемый ОСОБА_1 своровал у меня 7000 грн. и до настоящего времени не вернул».

Факт здійснення відповідачем зазначеної публікації не спростований, крім того за змістом письмових заперечень підтверджується відповідачем (а.с. 29), тому копія роздруківки скрін-шоту з соціальній мережі Viber групи ГО «Феміда» не викликає сумніву та є належним та допустимим доказом.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказана інформація є такою, що ображає честь та гідність позивача, оскільки за своїм змістом вказує на вчинення протиправної поведінки ним, звинувачуючи, при цьому, його у вчиненні протиправних дій.

Водночас відповідач не надала належних і допустимих доказів того, що поширена інформація є достовірною.

Отже, поширення зазначеної інформації порушує особисті немайнові права позивача, тому підлягає спростуванню та визнанню такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача.

Наявне у справі повідомлення Головного Управління Національної поліції в Одеській Області від 30.08.2021 року про те, що відносно ОСОБА_1 триває досудове розслідування на підставі звернення відповідача з відповідною заявою, не свідчить про доведеність вчинення позивачем протиправних дій, а свідчить лише про реалізацію права особи на звернення. Вирок у справі відносно ОСОБА_1 відсутній.

Крім того, ОСОБА_2 звернулась з заявою, яку внесено до ЄРДР 27.08.2021, тобто після поширення нею в соціальній мережі інформації відносно позивача.

Листи-звернення відповідача до позивача щодо повернення коштів, а також надані протоколи не доводять факт вчинення протиправних дій відносно відповідача, про який зазначається у повідомленні, опублікованому відповідачем.

Доводи скарги про те, що суд першої інстанції постановив рішення без урахування заяви позивача від 07.07.2021 про зменшення позовних вимог є безпідставними оскільки в судовому засіданні 16.07.2021 позивач просив суд вказане клопотання залишити без розгляду та протокольною ухвалою суд визнав уточнений позов наданий позивачем помилково та таким, що не поданий до суду (а.с.107-108).

Письмові пояснення відповідача щодо непогодження з позовом зводяться до тверджень про те, що події, зазначені нею у групі є достовірними та підтверджуються відповідними доказами, тим самим відповідач підтвердила факт здійснення нею оголошення у Viber в групі ГО «Феміда» зміст якого зазначено вище, тому твердження апелянта про неналежність доказу скрін-шоту повідомлення з телефону з Viber є беспроможними.

За вказаних обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим та не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 09.03.2023.

Головуючий:

Судді: