ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/101/23 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

секретар - Панькевич Т.І.

з участю представника ОСОБА_1 - адвоката Кукурудзи А.І., представника ОСОБА_2 - адвоката Присяжнюк М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 жовтня 2022 року, постановлену суддею Позняком В.М. у цивільній справі № 607/13506/22 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

3 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив заборонити відчуження земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0502.

Заява обґрунтована тим, що між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виник спір щодо виконання угоди про організацію взаємовідносин під час будівництва обєкту нерухомості на належній ОСОБА_3 земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0502. З метою захисту своїх прав ОСОБА_1 має намір звернутись до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів, переданих йому у вигляді інвестицій.

27 вересня 2022 року ОСОБА_1 стало відомо про намір відчуження ОСОБА_3 вказаної земельної ділянки, що унеможливить виконання рішення суду.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 жовтня 2022 року заяву задоволено.

Заборонено відчуження земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0502.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви. Вказує, що суд першої інстанції не з`ясував, хто є власником земельної ділянки, що призвело до порушення його прав. 13 вересня 2022 року за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу він купив у ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0502 та на час постановлення оскаржуваної ухвали уже був її власником, про що наявна інформація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Крім цього, заявником не доведено звязок між змістом порушеного права зі способом і наслідками забезпечення позову. Застосовані заходи не відповідають меті вжиття цих заходів.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 25 листопада 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено угоду про організацію взаємовідносин під час будівництва обєкту нерухомості у с.Байківці Тернопільського району на належній ОСОБА_3 земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0502.

ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову зсилався на те, що на виконання умов цього договору він передав ОСОБА_3 140 000 грн. та будівельних матеріалів на суму 653 647, 60 грн. Оскільки ОСОБА_3 не виконує умови договору, ОСОБА_1 має намір звернутись в суд із позовом про захист порушеного права шляхом стягнення з ОСОБА_3 коштів у сумі 1 587 295, 20 грн.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що існує реальний спір про право щодо нерухомого майна та у випадку незабезпечення позову існує загроза в тому, що спірне майно може бути відчужене, що в подальшому утруднить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.

Частиною першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмету спору.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Суд першої інстанції помилково зазначив, що предметом спору є право щодо нерухомого майна та у випадку незабезпечення позову існує загроза в тому, що спірне майно може бути відчужене, що в подальшому утруднить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Суд першої інстанції не врахував, що предметом спору є стягнення грошових коштів та не встановив наявності зв`язку між вжитим заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Крім цього, станом на час подання заяви про забезпечення позову та вирішення її судом власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0502 був не ОСОБА_3 , а інша особа ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 309715083, дата формування витягу 13.09.2022 року.

Із змісту зазначеного витягу вбачається, що власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0502 є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 13.09.2022 року, дата та час держаної реєстрації права власності 13.09.2022 року 17:14:21.

Враховуючи, що предметом спору є стягнення грошових коштів з ОСОБА_3 , який на час вирішення питання про забезпечення позову не був власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0502, тому відсутні підстави для забезпечення позову визначеним судом способом.

Вжитий судом захід забезпечення позову порушує права ОСОБА_2 , який не є стороною спору і до якого ОСОБА_1 не предявляв жодних вимог.

Посилання представника ОСОБА_1 - адвоката Кукурудзи А.Є. на ту обставину, що ОСОБА_1 у грудні 2022 року подав до суду першої інстанції заяву про зміну предмету позову у даній справі та просить суд залучити до участі у справі ОСОБА_2 , колегія суддів оцінює критично, оскільки ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 25 січня 2023 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про зміну предмету позову.

За таких обставин, ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони відчуження земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0502.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 378, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 жовтня 2022 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову про стягнення коштів шляхом заборони відчуження земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0502 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 1 лютого 2023 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Бершадська Г.В.