Номер провадження: 22-ц/813/478/23
Справа № 523/5337/18
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Цюри Т.В.,

суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.,

За участю секретаря судового засідання: Мілєвої М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 03 січня 2020 року про видачу дубліката виконавчого документа по справі за заявою представника приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" Терзі О.С. про видачу дубліката виконавчого документа,-

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2019 року представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» - Терці О.С. звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про видачу дублікату виконавчого листа (а.с.1-5).

03 січня 2020 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси заяву представника приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" Терзі О.С. про видачу дубліката виконавчого документа задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа від 05.07.2018 року по справі №523/5337/18, що був виданий Суворовським районним судом м. Одеса щодо зобов`язання ОСОБА_1 , який мешкає АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , повернути Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія" ДІМ Страхування", яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Короленка, 21, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємців і організацій України 21870998, в порядку повороту виконання рішення суду 36845 (тридцять шість тисяч вісімсот сорок п`ять) грн. 70 (сімдесят) коп., стягнутих на його користь на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13.06.2016 року (а.с.37-38).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 03.01.2020 року та прийняти ухвалу, якою направити справу за заявою про видачу дублікату виконавчого листа на новий перегляд до Суворовського районного суду м. Одеси (а.с.55-59).

21 жовтня 2020 року Одеським апеляційним судом отримано відзив на апеляційну скаргу від представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» - Терзі О.С. У поданому відзиві заявник вказує, що наданими ним доказами до суду першої інстанції підтверджується те, що оригінал виконавчого документу не був повернутий стягувачу, а орган виконавчої служби не надав інформації про повернення оригіналу виконавчого документу рекомендованим поштовим відправленням. Також заявником наголошено на тому, що звертаючись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа ним не було порушено строк на пред`явлення його до виконання, адже такий строк встановлений до 13.06.2021 року. Заявник вказує, що є незрозумілими доводи апеляційної скарги щодо наміру апелянта подати докази до суду першої інстанції, так як на думку заявника, апелянтом не вказано які саме докази і для підтвердження яких обставин вони мали бути подані. З огляду на вказане, просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення (а.с.109-113).

Судове засідання призначено на 26 січня 2023 року об 15 год 00 хв.

Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справі від сторін до суду не надходило.

25 січня 2023 року Одеським апеляційним судом отримано заяву апелянта в якій він просить суд проводити судове засідання, призначене на 26.01.2023 року без його участі.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, ненадання жодних доказів щодо існування підстав для відкладення розгляду справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутності сторін.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Задовольняючи заяву про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 06.09.2019 року стягувач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ДІМ Страхування» (нині - ПрАТ «СК «Саламандра») не отримував на свою поштову адресу оригіналу виконавчого листа по справі № 523/5337/18 та обгрунтування відмови у відкритті виконавчого провадження, а повернення оригіналу вищезазначеного виконавчого документа з відділу ДВС на адресу ПрАТ «СК «Саламандра» не надійшло. Тому, суд першої інстанції зробив висновок, що документи втрачено при пересилці. Оскільки відсутність виконавчого документа, позбавляє стягувача законного права звернутись до державної виконавчої служби та можливості отримати з боржника суми коштів, то заяву було задоволено.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи вважає вірними вказані висновки суду першої інстанції та звертає увагу на наступне.

Так, судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДІМ Страхування» задоволено та з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» стягнуто на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 12908,35 грн, пеню у розмірі 10337,30 грн, індекс інфляції в сумі 8756,50 грн, 3% річних -718,27 грн, судовий збір у розмірі 327,20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 400,00 грн.

Після набрання вказаним рішенням суду законної сили виданий виконавчий лист. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 09.08.2017 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед», третя особа: ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, пені, індексу інфляції та 3 % річних - відмовлено.

У зв`язку з вищенаведеними доводами, представник приватного акціонерного товариства "Страхова компанія" ДІМ Страхування" Терзі О.С. звернувся до районного суду із заявою про поворот виконання рішення суду.

13 червня 2018 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси заяву представника приватного акціонерного товариства "Страхова компанія" ДІМ Страхування" Терзі О.С. про поворот виконання рішення задоволено.

Як вбачається з матеріалів справи, Суворовським районним судом м. Одеси 05 липня 2018 року на адресу ПрАТ «СК ДІМ Страхування» (нині - ПрАТ «СК «Саламандра») було направлено виконавчий лист.

08 жовтня 2018 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ДІМ Страхування» (нині - ПрАТ «СК «Саламандра») звернулось до Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області із заявою про примусове виконання Виконавчого листа по справі № 523/5337/18 та стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДІМ Страхування» (нині - ПрАТ «СК «Саламандра») грошових коштів в розмірі 36 845,70 грн. (тридцять шість тисяч вісімсот сорок п`ять гривень сімдесят копійок).

Відповідно до відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ДІМ Страхування» (нині - ПрАТ «СК «Саламандра») відмовлено у відкритті виконавчого провадження по виконанню Виконавчого листа по справі № 523/5337/18.

Представником Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» було направлено адвокатський запит до Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області з проханням надати інформацію чи повертався Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ДІМ Страхування» (нині ПрАТ «СК «Саламандра») оригінал виконавчого листа від 05.07.2018 року, якщо так то вказати відомості щодо номеру поштового відправлення; надати інформацію чи направлялось Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ДІМ Страхування» (нині ПрАТ «СК «Саламандра») обґрунтування відмови у відкритті виконавчого провадження та повернути Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ДІМ Страхування» (нині ПрАТ «СК «Саламандра») оригінал виконавчого листа від 05.07.2018 року (а.с.18-20).

У відповідь на вказаний адвокатський запит, Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби м. Одеса повідомив, що 07.11.2018 року державним виконавцем Гойда ОЮ. Винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання згідно до п.10 ч.4 ЗУ «про виконавче провадження» та направлено разом із оригіналом виконавчого документа стягувачу. Також повідомлено, що 23.11.2018 року повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання направлено стягувачу разом із оригіналом виконавчого документа.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення заяви приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" про видачу дубліката виконавчого документа.

В свою чергу, звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт вказує, що під час ознайомлення з матеріалами справи ним з`ясовано, що у справі міститься рекомендоване повідомлення з якого вбачається отримання ОСОБА_1 сповіщення про дату, час та місце розгляду даної справи. Як наголошує апелянт, вказане рекомендоване повідомлення ним не отримувалось, підпис на ньому йому не належить та був підроблений працівниками АТ «Укрпошта». Також, апелянт повідомляє, що з приводу підроблення його підпису ним було подано звернення про вчинення кримінального правопорушення до Хаджибейського ВП Суворовського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області. Апелянт вважає, що так як його не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа, було порушено його права як сторони по справі.

Апеляційний суд, дослідивши вказані доводи апеляційної скарги вважає їх такими, що не підтверджуються матеріалами та обставинами справи, а також є не доведеними і не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду з огляду на наступне.

Відповідно до п. 17.4) Перехідних положень у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку

Зі змісту Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на момент ухвалення судового рішення по справі, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно до ст.24 Закону України Про виконавче провадження, ст. 371 ЦПК України стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ або до суду за місцем виконання, а суд у разі визнання причин пропуску поважними може поновити його.

Відповідно до штампу на заяві про видачу дубліката виконавчого листа, заява зареєстрована районним судом 30 жовтня 2019 року, тобто до закінчення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому строк пропущено не було.

З матеріалів справи вбачається, що запитуваних відомостей щодо номеру поштового відправлення яким було направлено на адресу заявника оригінал виконавчого документу, виконавчою службою надано не було, будь-яких відомостей які б свідчили про наявність у заявника оригіналу виконавчого листа матеріали справи не містять як і не містять відомостей щодо направлення на адресу заявника зазначеного оригіналу виконавчого документу державною виконавчою службою.

Отже, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо того, що документи втрачено при пересилці та є підстави для видачі дублікату виконавчого листа.

Слід наголосити на тому, що єдиним доводом апеляційної скарги є те, що рекомендоване повідомлення з інформацією про дату, час та місце розгляду справи не були отримані апелянтом, а підпис на наявному рекомендованому повідомленні є подробленим.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи дійсно містять рекомендоване повідомлення, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав сповіщення про дату, час та місце судового засідання по справі особисто 18.11.2019 р., про що свідчить його підпис.

В свою чергу, звернення апелянта із відповідною заявою про підроблення його підпису до правоохоронних органів не можна вважати доказом того, що його не було сповіщено належним чином, адже факт підроблення підпису не є встановленим, а отже не може бути прийнятим до уваги судом апеляційної інстанції, як належний та допустимий доказ.

Крім того, слід вказати, що доводи апеляційної скарги зводяться до непогодження із оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції проте не містять жодних вмотивованих підстав для її скасування.

З огляду на вказане, апеляційний суд вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України новий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 03 січня 2020 року про видачу дубліката виконавчого документа по справі за заявою представника приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" Терзі О.С. про видачу дубліката виконавчого документа залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 06 .02.2023 року.

Головуючий суддя Цюра Т.В.

Судді: Сегеда С.М.

Гірняк Л.А.