Справа № 738/802/22
№ провадження 2/738/9/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2023 року місто Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

судді - Волошиної Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Іванько А.С.,

учасників справи:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

У С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив стягнути з відповідача 9226,18 грн вартості за опалення квартири АДРЕСА_1 , співвласниками якої є вони з відповідачем, зокрема, йому належить 9/25 частин квартири, а ОСОБА_2 16/25.

Указував, що він фактично проживає у вказаній квартирі та сплачує кошти за спожитий природний газ, яким опалюється вся площа житлового приміщення, а відповідач, всупереч приписів ст. 360 ЦК України, участі в оплаті за природний газ не бере. За опалювальні періоди з жовтня 2019 року по квітень 2020 року та з жовтня 2020 року по квітень 2021 року ним було сплачено за опалення квартири 14415,90 грн, з яких вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на його користь 9 226,18 грн відповідно до його частки у праві спільної часткової власності. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору.

Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду від 10 жовтня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

04 листопада 2022 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він не погодився із позовною заявою, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що він не проживає у своїй частині квартирі, оскільки рішення суду про його вселення не виконане, а позивач продовжує чинити перешкоди у користуванні житлом; між ним та позивачем не було укладено договір про надання послуг на опалення квартири, а також відсутні будь-які договори з газопостачальною організацією. На думку відповідача, до позовної заяви не додано доказів, які б підтверджували оплату позивачем послуг за опалення квартири, окрім того, до позовної заяви додані квитанції про оплату за спожитий природний газ у літній період, а оплата послуг з розподілу природного газу не є предметом позову.

15 листопада 2021 року від ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, у якому він просить задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позовної заяви, просив задовольнити позов у повному обсязі, стягнути з відповідача кошти за спожитий природний газ та за послуги з транспортування природного газу, при цьому пояснив, що оплата за комунальні послуги з опалення квартири здійснювалась ним при наявності у нього грошових коштів, а не щомісячно, а тому платежі могли бути і у неопалювальний сезон, водночас з тим, не заперечував, що наданими ними квитанціями може підтверджуватись і оплата спожитого природного газу у неопалюваний період.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, а саме погодився з оплатою за опалення квартири в опалювальні періоди 2019-2021 років, заперечував щодо оплати ним послуг з газопостачання в інші періоди.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні погодилась із позицією свого довірителя, окрім того, зазначила, що оплата послуг з розподілу природного газу не є предметом позову, а тому в цій частині в задоволенні позову необхідно відмовити.

Фактичні обставини справи, встановлені судом. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , що не заперечується сторонами. Зокрема, позивачу належить 9/25 частин указаної квартири, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 25 грудня 1997 року (а.с. 12) , а відповідачу 16/25 частин квартири.

За указаною вище адресою зареєстровані як позивач, так і відповідач. ОСОБА_2 проживає без реєстрації по АДРЕСА_2 .

З наданих позивачем копій квитанцій вбачається, що за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_3 ним були сплачені кошти: за період з 01 по 31 жовтня 2019 року 497 грн; за період з 01 по 30 листопада 2019 року 995,02 грн; за період з 01 по 31 грудня 2019 року - 1293,53 грн; за період з 01 по 31 січня 2020 року 1194 грн; за період з 01 лютого по 30 червня 2020 року 1130 грн; за період з 01 по 30 червня 2020 року 255 грн; за період з 01 по 31 липня 2022 року 3858,00 грн; за період з 01 по 31 липня 2022 року 1010,00 грн, а всього на загальну суму 10232,55 грн.

За розподіл (доставку) природного газу за вказаною адресою позивачем згідно з наданими квитанціями сплачено: 14 липня 2020 року 471,30 грн; 31 серпня 2020 року 250,00 грн, а всього 721,30 грн.

Згідно з судовим наказом Менського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2021 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» 1599,00 грн заборгованості за послугу розподілу природного газу за період з 01 січня 2020 року по 31 серпня 2021 року.

Відповідно до постанови головного державного виконавця Менського ВДВС у Корюківському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ющенко Т.О. про закінчення виконавчого провадження, судовий наказ від 29 вересня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 1599, 00 грн заборгованості за послугу розподілу природного газу виконано в повному обсязі.

Сплата зазначених коштів підтверджується наданими ТОВ «Чернігівгаз збут» розрахунком нарахувань (на підставі даних про обсяги споживання, наданих АТ «Чернігівгаз») та оплат по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 та АТ «Чернігівгаз» розрахунком заборгованості за розподіл (доставку) природного газу.

Згідно з розрахунком нарахувань (на підставі даних про обсяги споживання, наданих АТ «Чернігівгаз») та оплат по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , за період: жовтень 2019 рік - квітень 2020 рік до сплати за спожитий природний газ відповідно до об`ємів (обсягів) спожитого природного газу нараховано 4681,40 грн; за період: жовтень 2020 рік квітень 2021 рік 3860 грн, а всього за два опалювальні періоди - 8541,51 грн.

Сукупно за весь період згідно з вказаним розрахунком з жовтня 2019 року по серпень 2020 року, в тому числі і за споживання природного газу в неопалювальні періоди, сплачено за спожитий природний газ 10262,55 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості за розподіл (доставку) природного газу АТ «Чернігівгаз» за період з січня 2020 року по квітень 2020 року до сплати нараховано 464,717 грн, а за період з жовтня 2020 року по квітень 2021 року 986, 318 грн, а всього 1451,03 грн.

За весь період згідно з вказаним розрахунком з січня 2020 року по серпень 2021 року за розподіл (доставку) природного газу нараховано 2669,71 грн, з яких 1069,80 грн сплачено позивачем добровільно, а заборгованість у розмірі 1599,90 грн стягнуто судовим наказом, яка фактично сплачена 30 червня 2022 року.

Як вбачається з наданої АТ «Чернігівгаз» інформації про об`єми (обсяги) спожитого природного газу за адресою: АДРЕСА_3 за період з 01 вересня 2019 року по 08 лютого 2022 року зняття показників лічильника здійснювалось як позивачем, так і за допомогою планового контролю газопостачальної організації.

Звернувшись з позовом про стягнення коштів по оплаті за опалення житлового приміщення, ОСОБА_1 посилався на те, що відповідач, являючись співвласником квартири, у добровільному порядку не сплачує за спожитий природний газ, який витрачається на опалення всього житлового приміщення.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

У відповідності до статей 3 та 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

За приписами ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

З аналізу даної норми вбачається, що участь кожного співвласника у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна означає необхідність несення витрат, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних, ергономічних та естетичних характеристик, які визначають його експлуатаційні якості. Кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто із співвласників укладає правочин або здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Витрати на опалення житла є об`єктивно необхідними для належного функціонування спільного майна та збереження його експлуатаційних якостей, які відповідно до ст. 360 ЦК України визначаються як витрати на управління, утримання і збереження спільного майна та покладаються на співвласника відповідно до його частки у праві спільної часткової власності.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Як встановлено у справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_4 , зокрема, позивачу на праві приватної власності належить 9/25 частин квартири, а відповідачу 16/25 частин. Указана квартира до 01 вересня 2021 року була обладнана газовими приладами, в тому числі й газовим котлом, який використовувався для опалення житлового приміщення. З 01 вересня 2021 року газопостачання до квартири АДРЕСА_1 не здійснюється.

Оплата за спожитий природний газ та за послугу розподілу природного газу здійснювалася лише позивачем, про що свідчать долучені ним до позову квитанції, в яких платником указаний ОСОБА_4 .. Даного факту не заперечував в судовому засіданні і відповідач, окрім того, ним не було надано жодних належних доказів того, що він, як інший співвласник, добровільно та належним чином бере участь у витратах на утримання майна, у даному випадку на опалення помешкання.

Судовий наказ Менського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Чернігівгаз збут» 4837,03 грн заборгованості за послуги з постачання природного газу за розрахунковий період з 01 липня 2020 року по 12 серпня 2021 року скасовано ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2022 року.

Отже, беручи до уваги приписи статей 322, 360 ЦК України, відповідач, як співвласник майна, був зобов`язаний утримувати (сплачувати за опалення житла) належне йому майно. Той факт, що відповідач, маючи зареєстроване місце проживання в спірній квартирі, фактично там не проживає, не звільняє його, як співвласника, від обов`язку брати участь в утриманні належного йому майна. Не беруться до уваги суду твердження відповідача про відсутність доступу до належної йому частини квартири, оскільки належних доказів на підтвердження указаних обставин до суду не надано, та обставина, що відповідач не проживає у спірній квартирі, не свідчить про те, що перешкоди в цьому йому чинить позивач.

Як убачається з матеріалів справи за адресою: АДРЕСА_3 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 . Після визначення судом порядку користування жилим приміщенням та виділу сторонам у користування окремих кімнат ОСОБА_2 не вчинено дій щодо розподілу особових рахунків за комунальні послуги, а тому не заслуговують на увагу доводи

відповідача про відсутність між співвласниками домовленості з приводу опалення належних йому кімнат у квартирі. Докази неможливості поділу особового рахунку за спожитий газ у матеріалах даної цивільної справи відсутні.

Отже, наведені вище періоди сплати позивачем за опалення житлового приміщення та за послуги з постачання природного газу, суми, які він сплатив, є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та не спростовані відповідачем, а тому підлягають стягненню з відповідача відповідно до його частки у праві спільної часткової власності за виключенням коштів по оплаті за спожитий природний газ та за послуги з постачання природного газу, які були нараховані та сплачені позивачем поза межами опалювальних періодів: жовтень 2019 квітень 2020 року та жовтень 2020 року квітень 2021 року, оскільки в цей час позивач користувався лише газовою плитою для приготування їжі, опалення приміщення квартири не здійснювалося, а тому суму заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, необхідно рахувати виходячи із сум, які нараховані до сплати за спожитий природний газ та за розподіл (доставку) природного газу за два опалювальні періоди, а саме 8541,51 грн + 1451,03 грн = 9992,54 грн.

Враховуючи частки співвласників у квартирі АДРЕСА_1 , суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 6395,23 грн за опалення спільної квартири.

Відповідно до статті 141 ЦПК на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, у розмірі 687,93 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , кошти по оплаті за опалення спільної квартири в сумі 6395 (шість тисяч триста дев`яносто п`ять) гривень 23 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , 687 гривень 93 копійки у відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач:

ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Представник відповідача: Корнієнко Тетяна Миколаївна, адреса робочого місця адвоката: м. Мена, вул. Горького,13.

Повний текст рішення виготовлений 23 січня 2023 року.

Суддя Н.В.Волошина