ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/45/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/450/22 Категорія: 305010900 Ушакова К.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

учасники справи:

позивач ТОВ «Торговий дім «Агроальянс»;

відповідач ОСОБА_1 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Кривов`яз Я.І.

розглянувши у м. Черкаси в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Кривов`яза Ярослава Івановича на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 жовтня 2022 року, постановлене під головуванням судді Ушакової К.М., 19.10.2022 року, повний текст якого було складено 24.10.2022 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агроальянс» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, -

в с т а н о в и в :

11.02.2022 року ТОВ «Торговий дім «Агроальянс» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків.

В обґрунтування позову зазначається, що 13.09.2021 року о 10.40 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21213», номерні знаки НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем «Fiat Doblo» номерні знаки НОМЕР_2 .

29.10.2021 року постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Матеріальні збитки пошкодженого автомобіля «Fiat Doblo» номерні знаки НОМЕР_2 складають 185725,18 грн.

03.11.2021 року позивачу ТОВ «Торговий дім «Агроальянс» від ПрАТ «СК «ВУСО» надійшли кошти в розмірі 127500,00 грн.

15.01.2022 року позивачем ТОВ «Торговий дім «Агроальянс» відповідачу ОСОБА_1 була направлена вимога про сплату заборгованості, однак оплати здійснено не було, як і жодної відповіді або заперечень на зазначену вимогу позивача не надходило.

Враховуючи викладене вище, позивач ТОВ «Торговий дім «Агроальянс» просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Торговий дім «Агроальянс» матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 60225,18 грн., з яких: 58225,18 грн. - матеріальний збиток за пошкодження транспортного засобу; 2000 грн. оплата за складання експертного висновку та судові витрати у справі.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 жовтня 2022 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агроальянс» (місце знаходження: вул. Запорізьке Шосе, 62а, м. Дніпро; ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; номер і серія паспорта та реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах справи відсутні) про стягнення матеріальних збитків задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агроальянс» матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 60225,18 грн., з яких: 58225,18 грн. - матеріальний збиток за пошкодження транспортного засобу; 2000 грн. оплата за складання експертного висновку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агроальянс» судовий збір в розмірі 2481 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 через свого представника адвоката Кривов`яза Я.І. оскаржив рішення суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається, що судом першої інстанції повністю проігноровані норми параграфів 1,3 глави 5 ЦПК України.

При ухваленні рішення суд першої інстанції не надав право дебатів останнього слова, реплік ні адвокату скаржника, ні скаржнику, фактично повністю знехтувавши нормами ст. 242 ЦПК України, чим грубо порушив право скаржника на вираження своєї думки та бачення обставин під час розгляду даної справи.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Кривов`яз Я.І. просить скасувати рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.10.2022 року та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Торговий дім «Агроальянс».

03 січня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ТОВ «Торговий Дім «Агроальянс» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В обґрунтування відзиву позивач вказує, що відповідач при розгляді справи в суді першої інстанції та при поданні апеляційної скарги, не надав жодного доказу до тверджень, щодо заперечення проти висновку № 8702 від 29.09.2021 року експертного авто товарознавчого дослідження, вказуючи на завищення розміру матеріальної шкоди, шляхом порушення вимог та рекомендацій Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, збільшення оцінки вартості деталей та включення робіт, які в даному випадку не були на їх думку необхідні.

Разом з тим, відповідачем не надано контр розрахунку боргу, не проведено власну експертизу та взагалі відсутні звернення до позивача стосовно отримання інформації.

Такі дії відповідача, на думку позивача, свідчать про небажання ним вирішення цього питання, що є предметом позову в правовому полі, а мають на меті лише затягування часу.

У відзиві генеральний директор ТОВ «ТД «Агроальянс» - В.В. Пономарчук просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.10.2022 року без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду із ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подання відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки в матеріалах справи містяться докази, надані сторонами, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження без участі сторін.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши доводи скаржника, апеляційний суд вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно ст. 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Торговий дім «Агроальянс» про стягнення матеріальних збитків, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, встановивши, що оскільки вартість матеріального збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача перевищує виплачений ПрАТ «СК «ВУСО» позивачу розмір страхового відшкодування з ОСОБА_1 , як з винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та отриманим страховим відшкодуванням.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки судом першої інстанції встановлено дійсні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам, правильно застосовано норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалено у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, апеляційний суд не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 13.09.2021 року о 10.40 год., керуючи автомобілем ВАЗ 21212, номерні знаки НОМЕР_1 , по польовій дорозі, що проходить в адміністративних межах с. Драбівці, не вибрав безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Fiat Doblo номерні знаки НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29.10.2021 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 транспортний засіб Fiat Doblo номерні знаки НОМЕР_2 на праві власності належить ТОВ «Торговий Дім «Агроальянс».

ОСОБА_1 є володільцем транспортного засобу «ВАЗ 21212» номерні знаки НОМЕР_1 на відповідній правовій підставі.

Відповідно до даних висновку експерта № 8702 від 29.09.2021 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Fiat Doblo номерні знаки НОМЕР_2 , пошкодженого наслідок ДТП становить 171538,98 грн. без урахування ВТВ та 185725,18 грн. з урахуванням ВТВ.

Згідно рахунку № 9962 від 23.09.2021 року вартість експертного дослідження автомобіля Fiat Doblo номерні знаки НОМЕР_2 становить 2000 грн.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що позивачу ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» було відшкодовано матеріальну шкоду в сумі 127500,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 52694 від 03.11.2021 року.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов?язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд першої інстанції вірно послався, що вина ОСОБА_1 встановлена, та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов?язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1частини першої статті 1188 ЦК України).

Статтею 1 Закону України "Про страхування" передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі абзацом 2 частини першої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як вбачається з матеріалів справи позивачем на підтвердження позовних вимог надано висновок експерта № 8702 від 29.09.2021 року, згідно якого вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Fiat Doblo номерні знаки НОМЕР_2 , пошкодженого наслідок ДТП становить 171538,98 грн. без урахування ВТВ та 185725,18 грн. з урахуванням ВТВ.

03.11.2021 року позивачу від ПрАТ «СК «ВУСО» надійшли кошти в розмірі 127500,00 грн. (а. с. 112).

Отже, виплачена сума страхового відшкодування від ПрАТ «СК «ВУСО» ТОВ «Торговий дім «Агроальянс» в межах ліміту страхового відшкодування. Проте, залишається не виплаченою сума ТОВ «Торговий дім «Агроальянс» в розмірі 58225,18 грн.

У постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов?язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Отже, якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків завданих потерпілому, останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги про стягнення матеріальних збитків, дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Торговий дім «Агроальянс» щодо стягнення з ОСОБА_1 58225 грн. 18 коп., як різниці між сумою вартості відновлювального ремонту та страховою виплатою, здійсненою в межах ліміту відповідальності (із розрахунку 185725,18 - 127500 грн.).

Посилання скаржника в апеляційній скарзі, як на підставу відмови у стягненні шкоди, у визначеному позивачем розмірі на те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження факту заподіяння шкоди, є помилковими та не знаходять свого відображення у відповідності до матеріалів справи.

Так, позивачем надано докази на підтвердження завданих йому збитків, у вигляді витрат, які він мусить зробити, для відновлення свого майна (вартості відновлювального ремонту) у розмірі 185725,18 грн., а відповідачем вказаний розмір збитків належним чином не спростовано.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 760/5618/16-ц (провадження № 61-4463св18), від 22 квітня 2019 року у справі № 761/14285/16-ц (провадження № 61-34581св18).

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для стягнення з відповідача майнової шкоди, у визначеному позивачем розмірі, є помилковими та не підлягають до задоволення апеляційним судом.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування згідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, та, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях відповідно ч. 6 ст. 81 ЦПКУкраїни.

При цьому, належність доказів правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму.

Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи згідно ст.76 ЦПК України.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, який критично віднісся до тверджень відповідача, який заперечував проти висновку № 8702 від 29.09.2021 року експертного автотоварознавчого дослідження, вказавши, що відповідачем належних та допустимих доказів, на підтвердження невідповідності висновку експерта надано суду не було.

Так, враховуючи вищевикладені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, як в підтвердження позовних вимог, так і в їх заперечення, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який прийшов до вірного та обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача різниці між фактичним розміром шкоди вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та отриманим страховим відшкодуванням.

Що стосується відшкодування витрат за складання експертного висновку, то колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати наступне.

Пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України, а саме основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Частина 7 статті 72 ЦПК України: експерт має право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов`язаних з проведенням експертизи і викликом до суду.

Частина 1, пункт 2 частини 3 статті 133 ЦПК України: судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ТОВ «Торговий дім «Агроальянс» сплатив за складання експертного висновку 2000 грн., що підтверджується квитанцією від 29 вересня 2021 року (платіжне доручення № 5849), а тому дана сума є вартістю понесених витрат на проведення експертного висновку.

Отже, стягнуті з відповідача на користь позивача судом першої інстанції витрати за складання експертного висновку в сумі 2000 грн. є обґрунтованими та такими, що підтверджується доказами у відповідності до матеріалів справи.

При розгляді даної справи суд правильно встановив факти, відповідні їм правовідносини, постановив рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права, ґрунтується на зібраних по справі доказах, оцінивши які в сукупності, суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному рішенні, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить із того, що у справі, що переглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги, які значною мірою зводяться до необхідності переоцінки доказів у справі, не свідчать про неправильне застосування районним судом норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Вирішуючи спір в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Аргументи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішення та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, яким з`ясовані обставини справи, а доводи скаржника зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи нічим не підтверджено та не наведено підстав, визначених у ст. 376 ЦПК України, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення у справі.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Торговий дім «Агроальянс», тому відсутні підстави для зміни чи скасування рішення згідно доводів та вимог апеляційної скарги.

З вищевикладеного не вбачається, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, залишено не розглянутими обставини, що мають значення для справи, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи, і правильності висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Кривов`яза Ярослава Івановича залишити без задоволення.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, в порядку та за умов, визначених цивільно процесуальним законодавством.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Б.Б. Вініченко

О.М. Новіков