Справа № 493/852/22
Провадження № 2/493/38/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

ГОЛОВУЮЧОГО-СУДДІ ТІТОВОЇ Т.П.

ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ СИРОТА О.В.

ПРЕДСТАВНИКА

ПОЗИВАЧА - АДВОКАТА БУЗОВСЬКОГО О.І.

ПРЕДСТАВНИКА

ВІДПОВІДАЧА - АДВОКАТА ОСТАПИШЕНОЇ Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

08.07.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Ухвалою від 15.08.2022 року провадження по даній цивільній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

28.09.2022 року від представника позивача - адвоката Бузовського О.І. до суду надійшла уточнена позовна заява

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в АДРЕСА_1, біля ставку, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив сварку із ним, під час якої умисно наніс йому декілька ударів руками та ногами в область голови та різні частини тіла, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця на правій вилиці та садна на лобно-тем`янній ділянці.

За даним фактом було відкрито кримінальне провадження № 0000339 від 10.08.2019 року, яке розглядалось Балтським районним судом.

Вироком Балтського районного суду Одеської області від 28.07.2021 року ОСОБА_2 засуджено за ст. 125 ч. 1 КК України. В рамках кримінального провадження було вирішено також і його цивільний позов до ОСОБА_2 , з якого було стягнуто на його користь моральну шкоду. Однак ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.04.2022 року вирок було скасовано, а кримінальне провадження № 0000339 від 10.08.2019 року було закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених п. 1 ч. 1. ст. 49 КК України. Тому завдана йому в результаті вчинення відносно нього кримінального правопорушення матеріальна та моральна шкода на даний час не відшкодована.

Матеріальна школа полягає в тому, що він був змушений витрачати кошти на своє лікування внаслідок спричинених йому тілесних ушкоджень з боку відповідача, а саме на придбання ліків кошти в сумі 4578,93 грн., а моральна шкода - в тому, що він змушений був переносити сильний фізичний біль від отриманих травм. Крім того, було порушено звичний спосіб його життя, оскільки він постійно перебував в медичних закладах, повинен був переносити болісні медичні процедури та тривалий час почував себе погано. Отримана ним травма суттєво знизила його працездатність та підірвала здоров`я. Висновком експерта № 38 від 01.09.2020 року, у нього документально було підтверджено лише спричинення легких тілесних ушкоджень (три смугастих садна в лобно-тем`яній ділянці та синець на правій вилиці), але з фотознімків зроблених відразу після отримання ним тілесних ушкоджень та свідчень свідків, стає очевидним, що відповідачем було завдано досить серйозні тілесні ушкодження, які суттєво вплинули на стан його здоров`я.

Також позивач змушений протягом тривалого часу (більше трьох років) виборювати своє право на відшкодування завданих йому збитків, приймати участь в численних судових засіданнях, звертатись за правовою допомогою тощо. Це порушує звичний спосіб його життя, завдає йому моральних страждань та незручностей, не з вини позивача тривалий час розглядалось кримінальне провадження, внаслідок чого справу було закрито, а завдана йому шкода не відшкодована. Тому моральну шкоду позивач оцінює в 15 000 грн.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Представник позивача - адвокат Бузовський О.І. в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги.

Представник відповідача - адвокат Остапишена Л.С. в судовому засіданні позов визнала частково та зазначила, що погоджується з висновком експерта, який міститься в матеріалах кримінального провадження. Відносно чеків, які подавались позивачем, судом була надана правова оцінка, тому вони не підтверджують завдання позивачу синця. Бійку між сторонами не заперечувала, однак струс головного мозку у ОСОБА_1 до дій ОСОБА_2 не відноситься. Крім того, моральна шкода завищена, відповідач має двоє дітей, працює по найму, тому погоджуються на стягнення моральної школи з ОСОБА_2 у розмір 2-3 тисячі гривень. Що стосується судових витрат в розмірі 2000 грн. не заперечує.

Вислухавши доводи представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної та кримінальної справ, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 був обвинуваченим у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000339 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України. Згідно з обвинувальним актом він обвинувачувався в тому, що 09.08.2019 року приблизно о 19:00 год., знаходячись біля ставка в центральній частині с. Плоске Подільського району Одеської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив сварку із ОСОБА_1 , під час якої умисно наніс йому один удар кулаком правої руки по правій частині обличчя, чим спричинив потерпілому легке тілесне ушкодження у вигляді синця на правій вилиці.

Вироком Балтського районного суду Одеської області від 28.07.2021 року ОСОБА_2 засуджено за ст. 125 ч. 1 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та частково задоволено цивільний позов в частині стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 5000 грн., що підтверджується копією вироку.

З копії ухвали Одеського апеляційного суду від 26.04.2022 року вбачається, що вирок Балтського районного суду від 28.07.2021 року скасовано, а кримінальне провадження № 0000339 від 10.08.2019 року закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених п. 1 ч. 1. ст. 49 КК України. Цивільний позов залишено без розгляду.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 38 від 01.09.2020 року при перебуванні ОСОБА_1 на лікуванні в Балтській ЦРЛ у нього були виявлені три смугастих садна в лобно-тім`яній ділянці та синець на правій вилиці. Ці пошкодження утворилися від дії тупих предметів, синець, можливо, від удару кулаком, садна від ударів ногами та іншими предметами. Синє багряний колір синця може вказувати на те, що він міг бути скоєний в термін, вказаний потерпілим, тобто 09.08.2019 року. Вигляд саден в мед. документації, крім смугастості, не відображений, але не виключено, що вони виникли в той самий термін. Синець та садна мають скороминучі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, тому згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відносяться, кожне, до легких тілесних ушкоджень.

Наведені обставини сторони не заперечували.

З копії виписки № 1023 з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого виданої ДУ «Інститут стоматології та щелепно-лицевої хірургії Національної академії медичних наук України» вбачається, що ОСОБА_1 був встановлений діагноз «Посттравматиний артроз скронево-нижьо щелепного суглобу. Гематома підорбітальної та щічної ділянки справа.»

З копії виписки № 3322 вбачається, що ОСОБА_1 був встановлений діагноз «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Гематома в області правої виличної кістки. Перелом тіла нижньої вилиці справа. Перелом кута нижньої вилиці зліва?».

В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Остапишена Л.С. підтвердила, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була бійка, в ході якої ОСОБА_1 заподіяно тілесні ушкодження тільки у вигляді синця. Надані позивачем докази понесених витрат на лікування та обстеження в медичних закладах, не підтверджують, що придбані ним медичні препарати, а також медичні обстеження проводилися саме через наявність синця на правій вилиці, а не через інші тілесні ушкодження, розмір понесених матеріальних затрат у зв`язку з лікуванням ушкодження, спричиненого відповідачем, а саме синця позивачем не доведений, отже підстав для відшкодування матеріальної шкоди не вбачається.

Згідно положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В силу ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд, зокрема повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка полягає у фізичних стражданнях та моральних переживаннях ОСОБА_1 внаслідок протиправних дій відповідача, суд враховуючи характер та глибину цих страждань для позивача, виходячи з принципів розумності та справедливості, визначає розмір моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

В силу ст. 137 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 2000 грн., які підтверджуються копією договору про надання правової (правничої) допомоги від 10.09.2022 року, копією переліку послуг, які надаються адвокатом ОСОБА_4 на виконання умов договору, копією рахунку на оплату послуг та копією квитанції№ 164065432 від 20.09.2022 року, які знаходяться в матеріалах справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, 23, 1167 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати в розмірі 2000 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено09.01.2023 року.

СУДДЯ