РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Свої вимоги мотивував тим, що 11 грудня 2019 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого він передав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 1000000 гривень в позику, а останній зобов`язався повернути кошти 17 лютого 2020 року. На підтвердження отримання грошових коштів відповідач написав йому боргову розписку від 11 грудня 2019 року.

Незважаючи на взяті на себе зобов`язання, відповідач борг не повертає, тому він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 1000000 гривень боргу, 12993 гривні 47 копійок інфляційних втрат та три проценти річних у сумі 17704 гривні 92 копійки.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник подав до суду клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з перебуванням в іншому судовому процесі.

ОСОБА_3 причини своєї неявки в судове засіданні не повідомив.

З матеріалів справи вбачається, що сторона відповідача не з`явилась ні в одне судове засідання.

Зокрема, у жовтні 2022 року представник відповідача подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з погіршенням стану здоров`я ОСОБА_3 .

Разом з тим, представник відповідача у судове засідання 05 жовтня 2022 року не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що справа перебуває в провадженні суду з 2020 року, суд вважає, що в діях сторони відповідача наявне зловживання процесуальними правами.

За таких обставин, причини неявки сторони відповідача в судове засідання визнані неповажними.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 11 грудня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 1000000 гривень в позику, а останній зобов`язався повернути кошти 17 лютого 2020 року. На підтвердження отримання грошових коштів відповідач написав позивачу боргову розписку від 11 грудня 2019 року (а.с. 8).

Станом на день подачі позову до суду відповідач борг не повернув.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Встановлено, що відповідно до договору позики від 11 грудня 2019 року ОСОБА_3 має повернути ОСОБА_2 1000000 гривень.

Позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 1000000 гривень, тобто стягненню з відповідача підлягає зазначена сума.

Позивач також просить стягнути з відповідача три проценти річних з простроченої суми за період з 18 лютого 2020 року по 20 вересня 2020 року в сумі 17704 гривні 92 копійки та інфляційні втрати в розмірі 12993 гривні 47 копійок.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок суми трьох процентів річних та інфляційних втрат наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 2, 3).

Таким чином, стягненню з відповідача підлягають нараховані три проценти річних у сумі 17704 гривні 92 копійки та інфляційні втрати в розмірі 12993 гривні 47 копійок.

З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір у розмірі 10307 гривень.

Керуючись статтями 526, 530, 533, 549, 625, 629, 759, 1046-1051 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) борг у розмірі 1000000 гривень, інфляційні втрати в розмірі 12993 гривні 47 копійок, три проценти річних в розмірі 17704 гривень 92 копійок та судовий збір у розмірі 10307 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 10 лютого 2023 року.

Суддя: