САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/217/23
Провадження №2-о/726/12/23
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

27.01.2023 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені яких діє представник ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя та встановлення факту, що має юридичне значення, -

У С Т А Н О В И В:

25.01.2023 Садгірським районним судом м. Чернівці отримано заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені яких діє представник ОСОБА_3 , у якій просять суд розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 15.11.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 2114.

Також просять встановити факт самостійного виховання ОСОБА_1 малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Така заява того ж дня передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 25.01.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.

Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, а тому порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України.

Перевіряючи отриману заяву на відповідність вимогам ЦПК України, приходжу до наступного.

Так, згідно ч.3 та ч.5 ст.293 ЦПК України заявники мають право звернутися до суду в порядку окремого провадження із заявою про розірвання шлюбу, а також про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

При цьому подання заяв у справах окремого провадження здійснюється із дотримання загальних положень.

Дана заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог ст.ст.175 та 177 ЦПК України.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою ст. 133 ЦПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом, а саме Законом України «Про судовий збір».

Так, згідно зі ст. 4 цього Закону, за подання до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року, подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Як вбачається із заяви, заявниками заявлено дві вимоги: вимогу про встановлення факту розірвання шлюбу за їх спільною заявою та вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення (самостійного виховання дітей).

За кожну із вимог яка є об`єктом справляння судового збору, встановлено ставку судового збору у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 2023 рік становить 536 гривень 80 копійок (підпункт 4 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Однак квитанції на підтвердження оплати судового збору у справі до матеріалів заяви не долученого. Також не вказано підставу для звільнення від сплати судового збору, у випадку її наявності.

Таким чином заявникам слід сплатити судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок за кожну із вимог, чи вказати підставу для звільнення від сплати судового збору, з наданням доказів на її підтвердження.

Поряд із цим, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту самостійного виховання дітей, визначаючи мету встановлення цього факту, ОСОБА_1 посилається на необхідність такого встановлення з метою підтвердження статусу «одинокого батька», оформлення документів щодо соціальної допомоги на дітей, які виховуються тільки одним із батьків, змінити місце проживання дітей чи виїхати за кордон без згоди матері, користуватися гарантіями у сфері трудових відносин, реалізувати право одинокого батька на першочергове отримання житла.

Згідно ч. 1ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частиною 3 даної статті визначено, що якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Частиною 4 ст.157 СК визначено, що батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

В частині 3 статті 155 СК України (здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків) зазначено, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

З аналізу наведених вище норм встановлено, що права і обов`язки батьків щодо їхній дітей визначені Сімейним кодексом, а їхня реалізація у цьому випадку визначена Договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини.

Отже, пріоритет у визначенні місця проживання дитини та участі у її вихованні законодавством надано саме батьками. Батьки наділені правами для захисту прав та інтересів дитини, і інші особи або державні органи можуть долучатися до цього лише у разі невиконання, чи неналежного виконання батьками їх батьківських обов`язків, та, відповідно порушення прав та інтересів дитини.

Разом з тим, заявник не навів доказів існування будь-яких перешкод в оформленні вказаних документів на момент звернення до суду, як і труднощів із переміщенням чи зміною місця проживання за наявності нотаріально оформленого договору між сторонами.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Водночас, Верховний Суд України у своєму листі від 01.01.2012 року вказує на те, що сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки; якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Як встановлено судом, заявником не визначено коло заінтересованих осіб, які мають брати участь у справі, рішення у справі щодо яких може вплинути на їх права та обов`язки шляхом його реалізації.

Ними можуть бути відповідні: Орган опіки та піклування, Управління соціального захисту населення, Департамент праці та соціальної політики, уповноважені особи компетентних органів державної влади, на яких покладено обов`язки по виконанню Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», а також Правил перетинання державного кордону України, затверджених постановою КМУ №57 від 27.01.1995 року, зокрема Державної прикордонної служби України.

Одна лише мати дітей не є єдиною заінтересованою особою у справі, враховуючи вказану заявником мету встановлення факту самостійного виховання дітей.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З огляду на вищевикладене, заявникам слід сплатити судовий збір за ставками судового збору, встановленими ст. 4 Закону України «Про судовий збір» для фізичних осіб для заяви у справах окремого провадженні у визначеному розмірі (536 гривень 80 копійок за кожну із вимог) та долучити документ, що підтверджує сплату такого судового збору, або вказати підставу для звільнення від сплати судового збору та надати документи на її підтвердження.

Також слід визначитися із колом заінтересованих осіб, яких слід залучити до участі у справі, виходячи із мети встановлення факту та подальшого пред`явлення рішення суду до виконання.

Враховуючи, що після відкриття провадження по справі було встановлено, що заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України таку заяву, на підставі ч.1,2 ст. 187 ЦПК України, слід залишити без руху та надати заявникам строк 5 (п`ять) днів для усунення недоліків.

Роз`яснити заявникам, що в разі невиконання вимог ухвали суду, заява, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута їм.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.261 ЦПК України, ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175 - 177, 185, 261, 354 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені яких діє представник ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя та встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Надати заявникам строк 5 (п`ять) днів для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який рахувати з дня отримання ними копії даної ухвали.

Судовий збір за подання вказаної заяви має бути сплачений у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок, за кожну із вимог, які слід перерахувати за реквізитами: отримувач коштів Чернів.ГУК/Чернівецька ТГ(Садгірський суд), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37836095, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0024405, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Роз`яснити заявникам, що якщо у встановлений строк вказані в ухвалі недоліки не будуть усунені, заява буде вважатися неподаною та повернута їм.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. А. Асташев