233 № 233/5788/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В.,за участі секретаря судового засідання Хомеріки Ю. С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович; Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «БАНК ФОРВАРД», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В. О.; Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко А. В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить: визнати виконавчий напис від 20.08.2021 за № 23409, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О., таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач поставлявся на те, що 20.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. був вчинений виконавчий напис № 23409 про стягнення з нього на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованості в розмірі 60579,22 грн, як з боржника за кредитним договором № 89993930 від 20.06.2011, укладеним із ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД». Як зазначено у виконавчому написі, стягнення заборгованості проводиться за період з 01.04.2019 по 30.06.2019. Сума заборгованості становить 59479,22 грн та складається з: заборгованості за сумою кредиту в розмірі 40445,87 грн; заборгованості за процентами в розмірі 19033,35 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача у розмірі 1100,00 грн, які підлягають стягненню з нього на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з нього на користь стягувача становить 60579,22 грн.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А. В. в межах виконавчого провадження № 67416827, на підставі вказаного виконавчого напису були прийняті, зокрема, такі документи:

-постанова про відкриття виконавчого провадження;

-постанова про стягнення з боржника основної винагороди;

-постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;

-постанова про арешт коштів боржника.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документів у випадках і в порядку, встановлених законом.

Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Статтею 90 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 ( п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Відповідно до пункту 1 постанови КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як передбачено п. 2.11 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заява може містити також інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі № 461/4609/16-ц зазначено, що безспірність чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердження безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав, неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Як зазначається у виконавчому написі, підставою для його вчинення є кредитний договір № 89993930 від 20.06.2011, укладений між ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвад». При цьому, як на підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999.

Проте вказана Постанова не відносить кредитний договір до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені постановою КМУ за № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Разом з тим, постанова КМУ № 662 від 26.111.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 в справі № 826/20084/14 визнана судом незаконною та нечинною.

Так, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно із пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною постанови КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові по справі № 910/13233/17 від 29.01.2019.

Відповідно до пункту 1 постанови КМУ від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди: документи, що підтверджують безспірність боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Також, пп.б п.2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

З наведеного вбачається, що відповідачем, всупереч вимог закону не було надано документів, які б підтверджували право його вимоги до позивача за Кредитним договором, а нотаріус помилково, всупереч вимог закону, не перевірив зміст договорів на які відповідач посилався як на підставі виникнення у нього права вимоги до позивача за Кредитним договором, та стягнув спірну заборгованість.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», прийнятого на підставі постанови ВССУ № 2 від 07.02.2014, вказано, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом України № 3425-ХП. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені кредиторами розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Таким чином, у нотаріуса біли відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Всупереч цьому нотаріус не з`ясував чи не пропущений строк вчинення виконавчого напису.

Так, у виконавчому написі зазначається, що стягнення заборгованості проводиться за період з 01.04.2019 по 30.06.2019. При цьому вказується, що пропонується звернути стягнення, в тому числі за простроченою заборгованістю за сумою кредиту в розмірі 40445,87 грн. Також вказується про стягнення простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 19033,35 грн. Зазначає, що в банківських документах, поданих відповідачем до виконавця разом із виконавчим написом, зазначена сума кредиту в розмірі 4226,02 грн. Також зазначено, що строк кредиту становить 458 днів з 20.06.2011 по 20.09.2012.

Отже, право вимоги кредитора до боржника за кредитним договором виникло ще у 2012 році. Навіть якщо право вимоги за кредитним договором перейшло до відповідача на підставі договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором, це не означає, що змінюється строк настання права вимоги за кредитним договором. Настання строку вимоги за кредитним договором обумовлюється невиконанням та/або неналежним виконанням боржником взятих на себе зобов`язань.

За таких обставин, вчинення нотаріусом виконавчого напису у 2021 році, тобто більше ніж через 8 років з момент виникнення вимоги, є грубим порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», яка передбачає вчинення виконавчого напису, якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

09 листопада 2023 року до суду надійшли письмові пояснення АТ «БАНК ФОРВАД», які фактично є відзивом на позовну заяву (а.с.50-52).

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17.11.2023 відзив АТ «БАНК ФОРВАРД» на позовну заяву ОСОБА_1 як такий, що не відповідав вимогам ст. 178 ЦПК України, залишено без руху, відповідачу надано строк на усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ухвали (а.с.54).

Копію ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17.11.2023 відповідач отримав через систему Електронний суд 22.11.2023 (а.с.56).

У визначений судом строк, відповідачем недоліки відзиву усунуті не були.

За таких обставин, суд вважає відзив відповідача на позовну заяву ОСОБА_1 неподаним та вирішує справу за наявними матеріалами.

Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В. О., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко А. В. письмових пояснень на позов не подали.

Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження в цій справі, справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи, встановлені строки на подання заяв по суті (а.с.37-38).

У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд уважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 20.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 23409, яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Худжанд Такжикістан, місце роботи: ПАТ «Промснаб» - менеджером, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт: НОМЕР_2 , виданий 26.02.2005, органом: Костянтинівський МВ УМВС України в Донецькій області (далі Боржник), який є боржником за Кредитним договором № 89993930 від 20.06.2011, укладеним ним із ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД», , юридична адреса:01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 105 (далі - Стягувач). Строк платежу по Кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.04.2019 по 30.06.2019. Сума повної заборгованості складає 59479,22 грн, в т.ч.: заборгованість за сумою кредиту становить 40445,87 грн; заборгованість за процентами становить 19033,35 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плати із стягувача АТ «БАНК ФОРВАРД» в розмірі 1100,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна суму, яка підлягає стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» складає 60579,22 грн (а.с.22).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідачем не доведено суду ту обставину, що серед документів наданих Банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку.

Натомість, наявна у матеріалах справи копія Кредитного договору № 89993930 від 20.06.2011 (а.с.23-27), свідчить про те, що такий договір не посвідчувався нотаріально, а отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Зазначене узгоджується із висновками щодо застосування відповідних норм права, викладеними в постанові ВС у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.03.2020 № 757/24703/18-ц.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, оскільки судом установлено, що спірний виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, що є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 та є безумовною підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню, оцінку іншим доводам позивача суд не надає.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений 20.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О., зареєстрований у реєстрі за № 23409, яким запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у загальному розмірі 60579,22 грн на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» таким, що не підлягає виконанню.

Згідно із ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у загальному розмірі 1610,40 грн (1073,60 грн судовий збір за подання позовної заяви + 536,80 грн судовий збір за подання заяви про забезпечення позову = 1610,40 грн).

Керуючись ст. ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) до Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» (, адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд.105), треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович (адреса: 02068, м. Київ, пр-т Григоренка,15, прим.3); Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна (адреса: 01135, м. Київ, вул. В`ячеслава Чорновола, буд.10, оф.91) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 12 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрований у реєстрі за № 23409, яким запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у загальному розмірі 60579,22 грн на користь АТ «БАНК ФОРВАРД», таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» (ЄДРПОУ 34186061) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн 40 коп.

Повний текст рішення складений 29 грудня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безспосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: О. В. Каліуш