Справа № 209/4864/23
Провадження № 2-н/209/4862/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Решетник Т.О., розглянувши заяву про видачу судового наказу Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» про стягнення заборгованості по оплаті за теплопостачання з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2023 представник заявника КП КМР «Кам`янська теплопостачальна компанія» звернувся до суду з вищевказаною заявою про видачу судового наказу.

Ознайомившись із змістом заяви, оригіналами та копіями доданих до неї документів, суд дійшов наступного висновку.

Заявником у своїй заяві про видачу судового наказу зазначено місце проживання боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Божником у заяві про видачу судового наказу визначена фізична особа, яка не має статусу підприємця.

На виконання вимог ч.5 ст.165 ЦПК України суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно відповіді Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради від 22.09.2023, яка надійшла на адресу суду 26.09.2023 вбачається, що за інформацією, яка міститься в автоматизованій системі Реєстр територіальних громад відомчої інформаційної системи ДМС (актуальний запис Нехворощанської територіальної громади) місце проживання особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі схожими даними (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 з 27.06.2023 по теперішній час.

В період з 18.09.2023 до 04.10.2023 суддя Решетник Т.О. перебувала у відпустці.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.10.2023 матеріали цивільної справи № 209/4864/23 (провадження № 2-н/209/2986/23) за заявою про видачу судового наказу Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» про стягнення заборгованості по оплаті за теплопостачання з ОСОБА_1 , - було передано за підсудністю до Новосанжарського районного суду Полтавської області.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27.11.2023 заяву про видачу судового наказу Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» про стягнення заборгованості по оплаті за теплопостачання з ОСОБА_1 було передано за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської.

20.12.2023 на адресу Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла вищевказана цивільна справа.

Відповідно до протоколу про автоматизований розподіл судової справи між суддями від 20.12.2023 матеріали цивільної справи передані в провадження судді Решетник Т.О.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

До заяви про видачу судового наказу доданий Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, на який заявник посилається у своїй заяві.

Відповідно до п. 30 цього Договору, Споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати послуг, визначеної відповідно до Правил надання послуг з постачання теплової енергії; плати за абонентське обслуговування.

Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України, за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Відповідно до ст.ст. 1, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальним споживачем є власник (співвласник) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором; дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, саме на власника покладається тягар утримання майна.

Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Окрім того, вказана Постанова орієнтує суди на те, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Разом з тим, заявником не надано доказів того, що домоволодіння, розташоване за адресою, по якій виник борг і за якою було відкрито особовий рахунок, належить на праві власності вказаному боржнику. Жодних доказів фактичного споживання теплової енергії боржником за вказаною адресою матеріали справи також не містять. Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, наданий заявником, суд не може визнати в цьому випадку, належним доказом, оскільки він не підтверджує факт споживання саме боржником теплової енергії за вказаною адресою.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З огляду на те, що суду не надані докази належності боржнику будинку, за яким нараховувалась заборгованість, інших доказів на підтвердження фактичного споживання боржником послуг стягувача за вказаний у заяві період, не можна дійти беззаперечного висновку про задоволення вимог заявника, тому суддя вважає за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, необхідно відмовити у видачі судового наказу, оскільки не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, тобто вбачається спір про право.

Одночасно роз`яснюю, що відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України внесена сума судового збору стягувачу не повертається; у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплачена за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленого за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 161- 167, 260, 261, 353,354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою про видачу судового наказу Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» про стягнення заборгованості по оплаті за теплопостачання з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявнику, що внесена сума судового збору поверненню не підлягає. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Т.О. Решетник