Постанова

Іменем України

08 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 308/10566/22

провадження № 61-11423 св 22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - Шкорка Ігор Михайлович ,

відповідачі: Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, Закарпатська обласна прокуратура, Державна казначейська служба України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - Шкорки Ігоря Михайлович а на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року у складі судді Мацунича М. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Закарпатської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої органами досудового розслідування.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 вересня 2022 року у складі судді Голяни О. В. позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Закарпатській області, Закарпатської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої органом досудового розслідування повернуто позивачу. Роз`яснено позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 15 серпня 2022 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків, оскільки позовна заява не містить: обґрунтованого розрахунку суми, що стягується; змісту позовних вимог; викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; також відсутні попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат та підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Копію ухвали представником позивача отримано 31 серпня 2022 року. 15 вересня 2022 року канцелярією суду зареєстрована заява представника ОСОБА_1 - Шкорка І. М. про усунення недоліків, визначених ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 серпня 2022 року.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 вересня 2022 року продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 серпня 2022 року, а саме до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до положень Закону України «Про судовий збір». Крім того, позивачем не зазначені відомості щодо набрання або не набрання законної сили вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 червня 2022 року, копія якого додана до матеріалів справи.

27 вересня 2022 року канцелярією суду зареєстроване клопотання представника ОСОБА_1 - Шкорка І. М. про усунення недоліків. Копію ухвали представником позивача отримано 20 вересня 2022 року.

Суд першої інстанції, дослідивши вказане клопотання, позовну заяву, дійшов висновку про повернення позову ОСОБА_1 , оскільки його недоліки у повному обсязі усунуто не було.

Не погоджуючись з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 вересня 2022 року, представник ОСОБА_1 - Шкорка І. М. звернувся до Закарпатського апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Шкорки І. М . на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 вересня 2022 року визнано неподаною та повернуто апелянту.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - Шкорки І. М . ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року була залишена без руху, про що повідомлено заявника та надано їй строк протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків скарги шляхом сплати судового збору у розмірі 496,20 грн. В ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху суд апеляційної інстанції послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15 (провадження № 12-66 гс 18). Вказана ухвала суду мотивована тим, що предметом апеляційного оскарження є саме ухвала суду першої інстанції, тому за подану заявником апеляційну скаргу підлягає сплаті судовий збір.

Вказана ухвала суду була надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу заявника та отримана представником ОСОБА_1 - Шкоркою І. М. 27 жовтня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Оскільки у встановлений ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року строк ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шкорка І. М., не усунула недоліки апеляційної скарги, тому її визнано неподаною та повернуто заявнику.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - Шкорка І. М . просить оскаржувану ухвалу апеляційного суду скасувати й направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2022 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 308/10566/22з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

У грудні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 січня 2023 року справу за зазначеним позовом призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно визнав неподаною та повернув апеляційну скаргу, оскільки позивачка відповідно до положень статті 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» звільнена від сплати судового збору, так як звернулася з вимогою про стягнення шкоди завданої державними органами при незаконному збиранні та використанні медичної інформації у межах кримінального провадження, в якому вона була потерпілою. Апеляційним судом порушено її право на доступ до суд, посилалася на статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та відповідні рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - Шкорки І. М . підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Прецедентна практика ЄСПЛ виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

Апеляційна скарга за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 356 ЦПК України, відповідно до пункту 3 частини четвертої якої до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Закарпатської обласної прокуратури, Державної казначейської служби Українипро відшкодування шкоди, завданої органами досудового розслідування.

Згідно з пунктом 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Тлумачення пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що у справі про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду позивач звільняється від сплати судового збору не тільки у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), але й на наступних стадіях цивільного процесу (при подачі апеляційної та касаційної скарги). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 914/1748/17 вказав, що порушені права можуть захищатися як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях судового процесу, а саме при апеляційному перегляді справи. Ці стадії судового захисту є єдиним судовим процесом, завданням якого є справедливий розгляд і вирішення справ з метою захисту порушеного права.

Тобто, якщо позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», відповідно, він звільняється від сплати судового збору також і на наступних стадіях цивільного процесу, зокрема при поданні апеляційної та касаційної скарги на судові рішення у такій справі.

Подібні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 14 квітня 2022 року у справі № 216/1279/21 (провадження № 61-15699 св 21), від 28 вересня 2022 року у справі № 383/1271/21 (провадження № 61-3752 св 22), від 23 листопада 2022 року у справі № 202/4883/22 (провадження № 61-9496 св 22).

Судові процедури повинні бути справедливими, особа не може бути безпідставно позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до практики ЄСПЛ пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим, там де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (рішення у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; рішення у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною у практиці ЄСПЛ (рішення у справах «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 , яка звернулася до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої органами досудового розслідування, звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» як за подання позовної заяви, так і на наступних стадіях цивільного процесу (при поданні апеляційної і касаційної скарг на усі судові рішення в такій справі).

Суд апеляційної інстанції у порушення вищевказаних вимог закону не врахував наведеного і дійшов помилкового висновку про наявність підстав для визнання неподаною та повернення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - Шкорки І. М . на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 вересня 2022 року у зв`язку з несплатою судового збору. Тобто суд порушив вищезазначені норми процесуального права та викладені у рішеннях ЄСПЛ загальні засади судочинства стосовно права особи на доступ до суду й обґрунтованості судового рішення.

При цьому, апеляційний суд безпідставно послався на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15 (провадження № 12-66 гс 18), оскільки у цій справі виникли інші правовідносини, а Великою Палатою Верховного Суду вирішувалося питання щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги на судові рішення, прийняті за наслідками розгляду скарги на дії або бездіяльність органів виконавчої служби, за подання яких Законом України «Про судовий збір» окремо не було встановлено ставки судового збору.

Відповідно до частини четвертої статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Згідно з частиною шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

З огляду на викладене наявні правові підстави для задоволення касаційної скарги і скасування ухвали Закарпатського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року з направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - Шкорки Ігоря Михайловича задовольнити.

Ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року скасувати, справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець