_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 1512/2-593/11
Провадження № 4-с/947/3/23
УХВАЛА

02.02.2023

Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Свистуновій Є.С., розглянувши скаргу на бездіяльність Першого Малиновського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) у справі №1512/2-793/11, -

ВСТАНОВИВ :

05.09.2022 року адвокат Галайчук Ганна Сергіївна, діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання, в якій просить зобов`язати начальника Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) винести постанову, якою скасувати обтяження, накладені на все нерухоме майно ОСОБА_2 , а саме: арешт нерухомого майна, накладений на підставі Постанови державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Дмитренко Оксани Юріївни, серія та номер: 40806492, від 10.05.2012 року, номер запису про обтяження: 3646859; арешт нерухомого майна, накладений на підставі Постанови державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Дмитренко Оксани Юріївни, серія та номер: 32532143, від 13.11.2013 року, Реєстраційний номер обтяження:12483088.

Скарга вмотивована тим, що у зв`язку з примусовим виконанням рішення Київського районного суду м.Одеси від 06.06.11 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитом № 014/0030/85/87338 від 25.12.2007 року у розмірі 257463, 63 доларів США , що за курсом НБУ ( 1 долар США дорівнює 7,91071грн) складає 2 036 717,85 гривень, а також судових витрат, у провадженні Першого Київського ВВС Одеського МУЮ перебувало виконавче провадження з його виконання, однака у зв`язку із самостійним врегулюванням спору між боржником та стягувачем, 07.05.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (правонаступник стягувача) звернулось до відділу ДВС із заявою про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

03.06.2021 року державний виконавець Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Гнатюк Д.В., виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 44091377 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», однак державним виконавцем не було виконано вимог законодавства України «Про виконавче провадження» щодо скасування обтяжень, застосованих державним виконавцем в рамках виконавчого провадження. Заявник звернувся до виконавчої служби з відповідною заявою про скасування обтяжень, застосованих державним виконавцем, однак арешти з майна, що належить йому на праві власності, накладені постановами Першого Київського ВДВС ОМУЮ серія та номер: 40806492, від 10.05.2012 року, номер запису про обтяження: 3559950; серія та номер: 32532143, від 13.11.2013 року, реєстраційний номер обтяження: 12483088 не скасовано. Зазначену бездіяльність виконавчої служби заявник вважає незаконними, що зумовило його звернення до суду з відповідною скаргою.

У судове засідання представник заявника адвокат Галайчук Г.С. не з`явилась, надала до суду письмову заяву якою просила скаргу розглянути за її відсутністю, вимоги у скарзі підтримала в повному обсязі просить скаргу задовольнити.

Представник суб`єкту оскарження в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи, заперечень на скаргу не надав.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи, заперечень на скаргу не надав.

Так судом встановлено наступне.

У провадженні Київського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа №1512/2-593/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом.

06.06.2011 року Київським районним суду м.Одеси було ухвалено рішення по справі №1512/2-593/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль»(65000, м.Одеса, вул. Садова, 10, МФО 328351, , Р/Р2909949) заборгованість за кредитом № 014/0030/85/87338 від 25.12.2007 року у розмірі 257 463, 63 доларів США , що за курсом НБУ ( 1 долар США дорівнює 7,9107 грн) складає 2 036 717,85 гривень з них: - заборгованість за кредитом 134 883,96 доларів США, що складає 1 067 018,63 грн.; - заборгованість за відсотками 40 003,94 доларів США, що складає 316 459,16 грн.; - пеня за прострочення тілу кредита 6018,21 доларів США, що складає 47 608, 25 грн.; - пеня за прострочення відсотків по кредиту 76 558,56 доларів США, що складає 605 631, 81 грн.; стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати.

На підставі заяви стягувача 12.01.2012 року судом було видано виконавчі листи для примусового виконання рішення суду.

25.02.2019 року до суду з заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Київського районного суду м.Одеси від 06.06.2011 року №1512/2-593/11 звернувся ТОВ ФК «Довіра та Гарантія», яка мотивована тим, що 27.06.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/7-4559, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/0030/85/87338 від 25.12.2007 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 , перейшло до ПАТ «КІБ», а надалі 27.06.2017 року між ПАТ «КІБ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/7-4559/ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/0030/85/87338 від 25.12.2007 року перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», у зв`язку з чим, ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 18.03.2019 року здійснено заміну стягувача ПАТ «Райффайзен банк Аваль» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» ( МФО 300346 м. Київ, 04112 вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8 у виконавчих листах №1512/2-593/11.

За домовленістю ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», не буде мати жодних претензій майнового та немайнового характеру до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , за Кредитним договором № 014/0030/85/87338 від 25 грудня 2007 року, після реєстрації за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» права власності на предмет іпотеки, а саме на земельну ділянку, площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,1000 га, що розташована за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н., Новодолинська сільська рада, ГО СТ «Поляна», 25

Отже, у зв`язку із самостійним врегулюванням спору між боржником та стягувачем, та повним виконанням зобов`язання щодо погашення кредиту, 07.05.2021року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до Начальника Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) із заявою про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Постановою державного виконавця Першого Малиновського ВДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 03.06.2021 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-593/11 виданого Київським районним судом м.Одеси 12.01.2012 року закінчено. У постанові також зазначено щодо припинення чинності арешту майна боржника. Однак згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 17.01.2022 року у реєстрі значаться відомості щодо обтяження майна ОСОБА_1 за наступними постановами: Постанови державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Дмитренко Оксани Юріївни, серія та номер: 40806492, від 10.05.2012 року, номер запису про обтяження: 3646859; Постанови державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Дмитренко Оксани Юріївни, серія та номер: 32532143, від 13.11.2013 року, Реєстраційний номер обтяження:12483088.

03.05.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Першого Київського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з відповідною заявою про скасування обтяжень у зв`язку з повним виконанням зобов`язань за кредитним договором. Державним виконавцем отримано заяву 10.05.2022 року, однак державним виконавцем не було вчинено жодних дій щодо скасування обтяжень, застосованих в рамках виконавчого провадження про накладення арешту та заборону відчуження майна боржника ОСОБА_3 .

У зв`язку із тим, що жодних дій з боку Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), щодо скасування арештів, накладених на майно ОСОБА_1 , здійснено не було, останній звернувся до Київського районного суду м. Одеси зі скаргою про зобов`язання начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вчинити певні дії по зняттю арештів.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15.06.2022 року по справі № 1512/2- 593/11 у задоволенні скарги відмовлено. Суд обґрунтував свою відмову тим, що при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження № 44091377 та наявності підстав для зняття арешту відповідно до частини 1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 2016 року, саме державний виконавець Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гнатюк Д.В. повинен був вирішити питання щодо зняття усіх арештів, навіть тих, що були накладені при попередніх надходженнях виконавчого документа на виконання, а отже скаржник невірно визначив сторону оскарження Перший Київський відділ ДВС у місті Одесі Південного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Одеса) замість Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одеси Південного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

У зв`язку із цим, 10.08.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою, якою просив скасувати накладені на його майно арешти.

Заяву з додатками було надіслано на електронну адресу державної виконавчої служби, докази чого містяться в матеріалах справи, однак по теперішній час жодних дій щодо скасування накладених арештів вчинено не було.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного в Постанові від 28 жовтня 2020 року у справі №204/2494/20 вимоги боржника у виконавчому провадженні щодо скасування арешту, накладеного в межах виконавчого провадження на його майно не можуть розглядатися у позовному провадженні, оскільки у такому випадку позивач одночасно має бути й відповідачем, так як її майно арештовано державним виконавцем і вона є боржником за виконавчим провадженням, що є неможливим відповідно до вимог статей 42, 48, 175, 447 ЦПК України. Тому такий позов взагалі не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, тому районний суд вірно відмовив у відкритті провадження у справі , оскільки передбачається інша форма звернення та порядок вирішення, відповідно до ст. 447 ЦПК України.

Так порядок зняття арешту з майна чи коштів боржника регулюється статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404 - VIII (далі Закон № 1404 - VIII).

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону № 1404 - VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до частини 2 статті 59 Закону № 1404 - VIII У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до частини З статті 59 Закону № 1404 - VIII у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Таким чином, зняття арешту з майна здійснюється шляхом винесення виконавцем постанови. Така постанова може бути винесена на підставі постанови начальника відповідного відділу державної виконавчої служби лише у разі порушення порядку накладення арешту, в усіх інших випадках - виключно на підставі рішення суду.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі №340/25/1927.

Відповідно до частини 4 статті 59 Закону № 1404 - VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1)отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2)надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3)отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4)наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи не доцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5)відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6)отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7)погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8)отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9)підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Таким чином, арешт накладений на майно (кошти) боржника на підставі постанови державного виконавця, може бути знятий виключно з вище вказаних підстав.

Відповідно до частини 5 статті 59 Закону № 1404 - VIII у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином у випадку наявності арешту на майно боржника, яке не було знято під час закінчення виконавчого провадження у виконавчої служби відсутнє право на скасування відповідної постанови, а у випадку якщо не встановлено порушення порядку накладення арешту у керівника відповідного відділу виконавчої служби також відсутнє відповідне право. Єдиною можливістю , визначеної законодавцем, щодо зняття арешту є відповідне рішення суду, на підставі якого арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня. Одночасно із цим Законом визначено єдина підстава звернення до суду для отримання відповідного рішення суду боржником, як стороною виконавчого провадження шляхом звернення із скаргою на дії виконавчої служби, так як порядок звернення власника майна із відповідним позовом, визначений лише у випадку якщо цей власник не є, та не був стороною виконавчого провадження.

Отже на підставі викладеного, суд вважає, що вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 353,354,447-451 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати начальника Першого Малиновського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) винести постанову, якою скасувати обтяження, накладені на нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме: арешт нерухомого майна, накладений на підставі Постанови державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Дмитренко Оксани Юріївни №40806492 від 10.05.2012р., номер запису обтяження 3646859 та арешт нерухомого майна, накладений на підставі Постанови державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Дмитренко Оксани Юріївни №32532143 від 13.11.2013р., номер запису обтяження 12483088.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Бескровний Я. В.