ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м.Суми

Справа №589/418/22

Номер провадження 22-ц/816/61/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області 03 жовтня 2022 року у складі судді Лєвши С.Л., ухваленого в м. Шостка Сумської області,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 за рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 лютого 2016 року №589/725/16-ц на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з твердої грошової суми, що становить 500 грн щомісячно на аліменти в частці від усіх доходів відповідача у розмірі 1/3 частини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивувала тим, що під час шлюбу з відповідачем у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 лютого 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 500 грн щомісячно. На даний час з відповідача аліменти стягуються у мінімальному розмірі.

З часу ухвалення судового рішення потреби сина збільшилися, він пішов до школи, у зв`язку з чим він потребує забезпечення шкільним приладдям, навчальними посібниками, комп`ютером для проведення онлайн-уроків, а розмір аліментів, що сплачуються відповідачем є недостатнім для покриття цих витрат.

Вказує на те що матеріальне становище відповідача, після ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів покращилося, ним було придбано житловий будинок та земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства, вартість яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Натомість вона з грудня 2021 року перебуває на обліку як безробітна, отримала допомогу у розмірі 806 грн 45 коп. Вважає, що у відповідача є можливість сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частина від його доходів.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 жовтня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Змінено розмір аліментів, визначений рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ухваленим 15 лютого 2016 року у справі №589/725/16-ц, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 500 грн 00 коп., щомісяця, і до часу досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 02 лютого 2016 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду змінити в частині розміру присуджених до стягнення аліментів, стягнувши з нього ј частини від усіх його доходів.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що він не заперечує проти наявності обставин для зміни, визначеного судовим рішенням аліментів на утримання їх з позивачем спільного сина, проте, ОСОБА_4 перебуває і на його вихованні та утриманні, заборгованості по сплаті аліментів він не має.

На переконання відповідача, за аналогією стягнення аліментів за судовим наказом, на утримання однієї дитини судом стягується з боржника на користь стягувача аліменти у розмірі ј частки від усіх видів доходу, а не 1/3, як присуджено судом першої інстанції. Вважає, що стягнувши з нього аліменти в розмірі 1/3 частини від його доходів, суд поставив його в гірше становище в порівнянні з іншими платниками аліментів, які сплачують аліменти на утримання дитини на підставі судового наказу.

Від позивача відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк подано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Враховуючи, що предметом спору у даній справі є зміна способу стягнення аліментів, ціна позову є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що сторони мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає разом з матір`ю - ОСОБА_2 (а.с.11, 12)

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 лютого 2016 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи стягнення з 02 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7-9)

З довідки, виданої Шосткинським відділом державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) 31 січня 2022 року за №9858 вбачається, що ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 у період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року аліменти згідно виконавчого листа №589/725/16-ц: з січня 2021 року по липень 2021 року по 1200 грн 00 коп., у серпні 2021 року 2510 грн 00 коп., у вересні 2021 року 1250 грн 00 коп., у листопаді 2021 року 1315 грн 00 коп., у грудні 2021 року 1309 грн 00 коп. (а.с.16)

ОСОБА_2 перебуває на обліку, як безробітна в Шосткинській міськрайонній філії Сумського обласного центру зайнятості з 07 грудня 2021 року (а.с.13).

Судом також встановлено та не спростовується відповідачем, що після ухвалення Шосткинським міськрайонним судом Сумської області 15 лютого 2016 року рішення, ОСОБА_1 було придбано таке нерухоме майно:

- за договором купівлі-продажу від 13 вересня 2018 року - житловий будинок під АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,0986 га, кадастровий номер земельної ділянки :06:003:0195, вартість якого становила 152010 грн 00 коп. (а.с.27-29);

- за договором купівлі-продажу від 13 вересня 2018 року - земельну ділянку площею 0,0986 га, цільове призначення якої будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер ділянки :06:003:0195, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 35030 грн 00 коп. (а.с.30-31);

- за договором купівлі-продажу від 15 травня 2020 року - земельну ділянку площею 0,1000 га, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер ділянки :06:003:0220, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 186120 грн 00 коп. (а.с.32-34);

- за договором купівлі-продажу від 15 травня 2020 року - земельну ділянку площею 0,083 га, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер ділянки :06:003:0221, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 23730 грн 00 коп. (а.с.35 - 36).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заявлений позивачем розмір аліментів в силу частини 2 статті 182 СК України є мінімальним гарантованим розміром аліментів, а відповідачем відзиву на позовну заяву, а також доказів щодо підтвердження погіршення майнового стану до суду не надано, тому суд вважав, що позовні вимоги позивача щодо зміни розміру аліментів з твердої суми 500 грн 00 коп. на розмір 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму є такими, що підлягають задоволенню.

Проте, повністю з такими висновками колегія суддів погодитися не може, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, як визначений рішенням суду розмір аліментів, так і спосіб їх стягнення, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідачем не заперечується висновків суду про наявність правових підстав для зміни способу стягнення з нього аліментів з твердої грошової суми на частку від його доходу.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання сина у розмірі 1/3 частини від його доходу, але не менше ніж 50 % від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд першої інстанції вказував на те, що цей розмір є мінімально гарантованим розміром. Проте, такі висновки не узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Звертаючись до суду з позовом, позивачем не було обґрунтовано розмір аліментів на утримання сина, який вона просила стягнути з відповідача 1/3 частини від всіх видів його доходу, а лише зазначила, що такий розмір аліментів вона вважає адекватним. При цьому, матеріли справи не містять доказів розміру отримуваних відповідачем доходів та спроможності відповідача сплачувати аліменти в зазначеному позивачем розмірі.

Враховуючи те, що відповідач є особою працездатного віку, на утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї не перебуває, на переконання колегії суддів, стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 від заробітку (доходу) відповідача відповідатиме вимогам розумності і справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання, гармонійний розвиток дитини за загальновідомими обставинами про щоденну потребу дитини у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного розвитку, з урахуванням постійного зростання цін на товари та послуги для дітей.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України належить змінити в частині розміру присуджених до стягнення аліментів, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ј частину його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, беручи до уваги те, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а позивач звільнена від сплати судового збору, сплачений ним судовий збір в сумі 1488 грн 60 коп. за апеляційний перегляд рішення суду належить компенсувати відповідачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області 03 жовтня 2022 року змінити в частині розміру присуджених до стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України судовий збір в сумі 1488 гривень 60 копійок, сплачений ним за апеляційний перегляд рішення суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: О. Ю. Кононенко

В. І. Криворотенко