Справа № 351/1390/22
Номер провадження №2-з/351/1/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м. Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Посохов І.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Снятинського районного суду Івано-Франківської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гравіцаппа»» про захист прав споживачів.

24.01.2023 позивачка ОСОБА_1 звернулася до Снятинського районного суду Івано-Франківської області з заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви позивачка посилається на те, що 27.10.2019 між позивачкою та ТОВ «Компанія «Гравіцаппа»» укладено договір № 276 поставки та монтажу обладнання. За розділом 1 вказаного договору, постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність покупця обладнання та виконувати роботи по монтажу поставленого обладнання, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати обладнання, а також приймати та оплачувати виконані роботи.

Після підписання Специфікації від 27.10.2019 сторонами та погодження ціни поставки товару позивач 27.10.2019 передав директору ТОВ «Компанія «Гравіцаппа»» Севернюку В.О. 2 500 доларів США, а 01.11.2019 ще передано директору ТОВ «Компанія «Гравіцаппа»» Севернюку В.О. 10 000 доларів США. Підтвердженням передачі коштів є розписки, які написані особисто директором ТОВ «Компанія «Гравіцаппа»» ОСОБА_2 . Кошти на аванс, згідно з договором № 276 поставки та монтажу обладнання, укладеним між позивачкою та ТОВ «Компанія «Гравіцаппа»», у сумі 12 500 доларів США ОСОБА_2 отримував від позивача безпосередньо особисто. Жодних доказів ОСОБА_2 не надав позивачу щодо облікування їх в касі ТОВ «Компанія «Гравіцаппа»». На неодноразові запити позивача надати докази облікування суми 12 500 доларів США в касі ТОВ «Компанія «Гравіцаппа»» від відповідача жодної відповіді не надходило.

Отже, щодо суми основного боргу перед позивачем у розмірі 516 250, 00 грн., позивач вважає, що мають відповідати два відповідачі, а саме: ТОВ «Компанія «Гравіцаппа»» та особисто ОСОБА_2 , як директор ТОВ «Компанія «Гравіцаппа»», а тому вважає, що є необхідність вжити заходів для забезпечення її позову.

У зв`язку з цим просила забезпечити її позов шляхом накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 (РНКОПП НОМЕР_1 ). Невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості захисту прав позивача і може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовитиз таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належить або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Вирішуючи питання щодо можливості забезпечення позову, суд враховує положення абзаців 1, 3 пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, в яких зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Отже, з наведених вище правових норм та роз`яснень Пленуму ВСУ судом вбачається, що за заявою позивача суд має право вжити заходів забезпечення позовуна будь-якій стадії розгляду справи, який забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві, дані про особу якого суд має з`ясувати.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гравіцаппа»».

24.01.2023 позивачем ОСОБА_1 було подано до суду заяву про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 та зміну предмету позову.

Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 24.01.2023 у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 та зміну предмету позову відмовлено.

Отже, дослідивши матеріали справи та доводи позивача ОСОБА_1 , викладені у заяві про забезпечення позову, з`ясувавши обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_1 , позовним вимогам, суд зауважує, що майно, на яке позивачка просить накласти арешт, у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, не належить відповідачу ТОВ «Компанія «Гравіцаппа»», а належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , який не був залучений судом до участі у справі в якості співвідповідача. Крім того, це майно не є спірним та не підлягає передачі позивачеві, а тому суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення на нього арешту.

За таких обставин суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 149-150, 153, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя Іван ПОСОХОВ