У х в а л а

09 січня 2023 року

м. Київ

справа № 641/4143/20-ц

провадження № 61-13181 ск 22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 травня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вселення,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_3 про вселення.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 травня

2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 травня 2021 року змінено, виключено з його мотивувальної частини посилання суду на застосування строку позовної давності як самостійної підстави для відмови у задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 06 липня 2022 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 травня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду

від 18 жовтня 2021 року визнано неподаною та повернуто заявникові (провадження № 61-2830ск22).

23 грудня 2022 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано касаційну скаргу (надійшла 27 грудня 2022 року), у якій просить рішення суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 травня 2021 року та постанови Харківського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження представник заявника посилається на те, що звертались до суду касаційної інстанції, проте їх касаційна скарга була повернута, так як не надано доказів отримання/неотримання постанови суду апеляційної інстанції. Зазначено, що вчасно не змогли виконати вимогу ухвали суду касаційної інстанції про залишення касаційної скарги без руху, так Харківський апеляційний суд відновив свою роботу 23 листопада 2022 року.

Однак наведені представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підстави для поновлення строку не можна визнати поважними з огляду на таке.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається Цивільним процесуальним кодексом України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

У частині першій статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку

на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску

з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У частині третій статті 394 ЦПК України зазначено, що незалежно

від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою,

не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як убачається із матеріалів касаційного провадження, повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції складено 21 жовтня

2021 року, оприлюднено у Єдиному Державному реєстрі судових рішень

25 жовтня 2021 року. Отже, з дня складення повного тексту судового рішення (21 жовтня 2021 року) до дня звернення із касаційною скаргою (23 грудня

2022 року) сплинуло більше одного року.

Доводи касаційної скарги про наявність поважних причин для поновлення строку на касаційне оскарження стосуються визначеного законом 30 днів для оскарження. У цьому випадку заявник пропустив 1 рік, а частиною третьою статті 394 ЦПК України визначено виключні два випадки для відкриття касаційного провадження це: 1) подання касаційної скарги особою,

не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили. Зазначених обставин заявник не навів.

Посилання на відновлення роботи Харківського апеляційного суду

23 листопада 2022 року безпідставні, так як матеріали справи прийняті Полтавським апеляційним судом.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд

не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами-членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Нешев проти Болгарії»).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського суду з прав людини від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України»).

Ураховуючи, що відсутні підстави вважати, що заявник був позбавлений можливості скористатися своїм процесуальним правом щодо подачі касаційної скарги у передбачений законодавством строк, які б могли свідчити про наявність особливих і непереборних обставин, за яких заявник не подав касаційну скаргу у передбачений законом строк та які б виправдали пропуск строку значної тривалості (більше одного року), у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 травня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вселення відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник