Провадження № 2-з/761/104/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2023 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі судді Романишеної І.П., присяжних Луцької Т.О., Іткіна Д.Ф., участю серетаря Решти Д.О., розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі №761/25812/22,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вищезазначена цивільна справа.

09 січня 2023 року через канцелярію суду від заявнків надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявники просять заборонити ОСОБА_1 у будь-чиєму супроводі перетинати державний кордон України.

Вказана заява була передана судді для розгляду 12 січня 2023 року, оскільки до 11 січня 2023 року включно суддя Романишена І.П. перебувала у відпустці.

Вивчивши подану заяву про забезпечення позову, суд вважає за необхідне повернути її заявникам з огляду на наступне.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З даної заяви про забезпечення позову вбачається, що вона подана по цивільній справі №761/25812/22 за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Бучанська міська рада Київської області, Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація про усиновлення мололітньої дитини.

Згідно ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про усиновлення в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

З огляду на вищезазначені обставини, враховуючи, що в даному випадку заява про усиновлення розглядається за правилами розділу ІV ЦПК України окреме провадження, вжиття заходів забезпечення позову можливе лише у позовному провадженні та чинним законодавством не передбачено вжиття вказаних заходів в окремому провадженні, тому суд вважає за необхідне повернути дану заяву про забезпечення позову заявникам.

Керуючись ст.ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову - повернути заявникам.

Роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненні з такою заявою в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 16.01.2023 р.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА

ПРИСЯЖНИЙ Д.Ф. ІТКІН

ПРИСЯЖНИЙ Т.О. ЛУЦЬКА