ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13.02.2023 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №522/20976/19

Апеляційне провадження № 22-з/813/104/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, Одеська міська рада, про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, та визнання права користування жилим приміщенням (т.1а.с.1-3, 90-91).

В січні 2020 року ОСОБА_2 подала до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , треті особи: Одеська міська рада, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, про виселення та вселення (т.1а.с.113-116).

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 30 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені. Виселено ОСОБА_1 з жилого приміщення кімнати № НОМЕР_1 сімейного гуртожитку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вселено ОСОБА_2 в жиле приміщення кімнати № НОМЕР_1 сімейного гуртожитку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.1а.с184-188).

Вказане судове рішення оскаржено ОСОБА_1 в апеляційному порядку.

Постановою Одеського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Приморського районного суду м.Одеси від 30 вересня 2021 року залишено без змін (т.2а.с.8-10).

08 грудня 2022 року до апеляційного суду ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового рішення. Заява була обґрунтована тим, що при ухваленні постанови судом апеляційної інстанції не було вирішено питання щодо його вимог про визнання громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування кімнатою сімейного гуртожитку АДРЕСА_2 , та визнання за ним право користування вищевказаною кімнатою (т.2а.с.75-76).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 грудня 2022 року у задоволенні вищевказаної заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі відмовлено.

10 лютого 2023 року ОСОБА_1 вдруге звернувся до апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. Доводи заяви зводяться до того, що ОСОБА_3 на судові засідання в судах першої та апеляційної інстанцій не з`являвся з причин «перебування задовго до того в іншому світі». В свою чергу, ОСОБА_4 також в судові засідання не з`являвся з причин «постійного знаходження на території держави агресора Росії у місті Санкт-Петербурзі, та він напевне має громадянство Росії».

На підставі викладеного, просив суд ухвалити у справі додаткове рішення, яким закрити провадження у справі по відношенню ОСОБА_3 ; по відношенню ОСОБА_4 (при цьому, в прохальній частині заяви проказано ОСОБА_3 ) - ухвалити заочне рішення.

Відповідно до вимог ч.1ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно зі ч.ч.3,4ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви, апеляційний суд дійшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Так, зі змісту поданої ОСОБА_1 заяви вбачається, що заявник вважає, що підставою для ухвалення додаткового рішення у даній справі є неприбуття до судових засідань судів першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з причин, вказаних вище.

Згідно зі ч.ч.4,5ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Відповідно до ч.6ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Частиною 7 ст.128 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається, зокрема, фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

За змістом п.1ч.3ст.223ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки .

За вимогами ч.2ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій були повідомлені в порядку, визначеному ст.128 ЦПК України, а саме, за зареєстрованим місцем їх проживання за адресою:АДРЕСА_3 .

При цьому, дана адреса відповідачів за первісним позовом зазначена ОСОБА_1 як при поданні позовної заяви, так і апеляційної скарги. Іншої адреси матеріали справи не містять. Жодних доказів на підтвердження своїх посилань щодо фактичного місця перебування або проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_1 до заяви не надано.

Таким чином, заява ОСОБА_1 не містить законних підстав, передбачених ч.1ст.270 ЦПК України, для ухвалення додаткового судового рішення у даній справі, а тому колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст.270,381 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №522/20976/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий

Судді: