Справа № 650/246/22
провадження № 2/650/25/23
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2023 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області
в складі: головуючого Сікора О.О.,
за участю секретаря Чечун В.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої звернувся адвокат Петренко Тарас Володимирович до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом,
Позов мотивований тим, що після смерті метері позивача ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилось майно у вигляді земельних ділянок. Померлий склав заповіт яким заповів все своє майно ОСОБА_4 , однак позивач не подала у передбачений законодавством шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що вважала, що фактично її прийняла так як проживала разом з померлою з березня 2015 року по день її смерті.
Оскільки вказане питання вирішується виключно в судовому порядку, позивач заявила відповідні вимоги.
На судове засідання позивач не з`явився надав заяву про розгляд справи без його участі.
На судове засідання відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
За таких обставин, суд вважає можливим постановити рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Дослідивши письмові докази, перевіривши наведені позивачем доводи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке.
Відповідно до свідоцтва про смерть виданого 24.05.2019 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 58.
Родинні відносини позивача з померлою підтверджуються свідоцтвом про народження від 05.03.2010 року з якого вбачається що згідно актового запису №12 від 30.03.1995 року зробленого в Борозенській сільській раді Великоолександрівського району Херсонської області ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 її матір`ю є ОСОБА_3 , а також свідоцтвом про шлюб виданого 03.08.2016 року Виконкомом Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області з якого вбачається, що 03.08.2016 року позивач уклала шлюб з Громадянином ОСОБА_6 та змінила прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 , що задокументовано в актовому записі №05 від 03.08.2016 року, реєстрацію проведено Виконкомом Василівської сільської ради Каховського району Херсонської області.
Відповідно до листа виданого 08.09.2023 року № 819/01-09 державним нотаріусом та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.
Відповідно до довідки виданої 07.10.2020 року № 867 позивач проживала з березня 2015 року разом з ОСОБА_3 до дня її смерті за однією адресою.
Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.
Зміст позовних вимог, підстави позову та встановлені судом фактичні обставини свідчать про те, що між сторонами виникли цивільні правовідносини з приводу спадкових прав позивача на майно, яке залишилось після смерті спадкодавця, що врегульовані нижченаведеними нормами ЦК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Так, відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.
Отже, із зазначених положень цивільного законодавства вбачається, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлої, яуій на момент смерті належало майно у виді вказаних земельних ділянок, а отже він має право ставити на вирішення суду питання про перехід прав належних спадкодавцю до нього у порядку спадкування.
Факт прийняття спадщини у встановлені строки підтверджується фактом постійного проживання позивача з померлою на момент смерті останньої, що підтверджено відповідною довідкою.
Оскільки позивач прийняв спадщину після матері у встановленому порядку слід констатувати прийняття ним у спадщину вказаного права власності, яке належало померлій у відповідності до вищевказаних обставин та не припинилося у зв`язку зі смертю.
Отже, позивач як така, що прийняла спадщину має право вимагати визнання за нею права на спадщину, при тому, що здійснення останнього не обмежено будь-якими строками.
Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, який прийняв спадщину у виді права власності, що належало його матері, так і відповідача, який не набув таке право на спірне майно у порядку встановленому законом.
Отже, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю, оскільки позивач будучи спадкоємцем першої черги за законом прийняв спадщину у встановленому законом порядку після смерті матері, у виді вказаного права власності, яке належало останньому на момент смерті.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було порушене неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до компетенції відповідача та участь останнього обумовлена особливістю порядку вирішення спорів подібної категорії.
З урахуванням викладеного та керуючись статтями 12, 13, 141, 200, 209, 259, 263 265, 280-289 ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої звернувся адвокат Петренко Тарас Володимирович до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.
Судові витрати покласти на позивача.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області.
Суддя: О.О. Сікора