Номер провадження: 22-ц/813/4293/23
Справа № 947/50/22
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Пузанова Л. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Пузанової Л.В.,

суддів: Орловської Н.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Зєйналова А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , на заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 19 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину,

встановив:

У січні 2022 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

В обґрунтування позову зазначила, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання ними шлюбу проживає з матір`ю, а відповідач на підставі рішень суду сплачує на утримання дочки аліменти, розмір яких визначено рішенням Київського районного суду м.Одеси від 11.12.2018 року у 1/4 частці від усіх доходів батька щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Посилаючись на те, що окрім аліментів відповідач упродовж восьми років жодного разу не брав участі у будь-яких додаткових витратах на утримання та виховання дитини, необхідність у яких виникала як у зв`язку із захистом здоров`я дочки, так і з її розвитком, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_1 1/2 частину понесених нею додаткових витрат в сумі 49 621грн 48 коп., які складаються із: витрат, понесених нею у 2019, 2020 та 2021 роках на придбання страхового полісу для дочки у ПрАТ МетЛайф в сумі 13793грн; витрат на обстеження у 2019 році за загальним станом здоров`я дочки в сумі 1 475грн; витрат на курс лікування дочки у стоматолога в сумі 2 900грн та очікуваних витрат на придбання брекет-системи в сумі 5 500грн; витрат на заняття з лікувальної фізкультури (всього 10 занять) в сумі 4 500грн+250грн доплерографія; витрат на комплексну діагностику зору в клініці Тарус в сумі 350грн; витрат на лікування дочки від коронавірусної хвороби, яку вона перенесла в жовтні-листопаді 2021 року, в сумі 2 001,70грн + 278,98грн; витрат на заняття з приватним психологом в сумі 2 100грн; витрат на придбання комп`ютерної техніки, електронної книги та телефона, які необхідні для навчання з використанням дистанційних технологій, в сумі 5 947,50грн; витрат на послуги з дистанційного навчання з англійської мови в сумі 4 960грн; витрат на оплату послуг за укладеним в інтересах дочки договором з продюсерським центром ТОВ ДПЦ Бейбіфотостарс, в сумі 2 700грн; інших витрат на придбання одягу, взуття, підручників, канцтоварів, засобів догляду в сумі 2 865,30грн. Також просила стягувати з відповідача щороку додаткові витрати в сумі 4 812грн на оплату страхового полісу дочки.

Заочним рішенням Київського районного суду м.Одеси від 19 липня 2022 року постановлено позов задовольнити в повному обсязі. Суд вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою від 10 листопада 2022 року суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Савицька Оксана Миколаївна, просить рішення суду першої інстанції частково скасувати та стягнути з нього на користь позивачки 7 487,50грн додаткових витрат на утримання дочки- ОСОБА_5 .

В обґрунтування доводів скарги зазначено, що в порушення положень статті 185 СК України суд не зважив на те, що частина із заявлених позивачкою витрат на утримання дитини не викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), тому вони не можуть вважатися додатковими витратами і не мають бути стягнуті з батька. Вважає, що до таких витрат не належать витрати на придбання страхового полісу; витрати на заняття дочки із приватним психологом, дистанційні заняття з англійської мови та на придбання комп`ютерної техніки і інших гаджетів; витрати, пов`язані з укладенням договору з продюсерським центром та інші витрати на одяг, взуття, підручники, канцтовари. Визнає вимоги щодо стягнення витрат на обстеження дочки за загальним станом здоров`я; витрат на курс лікування дитини у стоматолога та придбання брекет-системи; витрати на обстеження у лікарів, заняття з лікувальної фізкультури та масаж; витрати на комплексну діагностику зору, всього на суму 14 975 грн. Із наведеної суми вважає такою, що підлягає стягненню, суму в розмірі 7 487,50грн, посилаючись на те, що він отримує пенсію в розмірі 14 346,47грн в місяць, має на утриманні ще одну неповнолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої за рішенням суду сплачує аліменти в розмірі 3 500грн на місяць, а також непрацездатну матір- ОСОБА_7 , 1953 року народження, яка також є пенсіонеркою за віком та потребує додаткового утримання, тому матеріальне становище не дозволяє йому забезпечити повну оплату додаткових витрат на користь позивачки.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 викладені в ній доводи не визнала, рішення суду просить залишити без змін.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися. Повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог статті 128 ЦПК України.

Позивачка ОСОБА_3 та представник відповідача- адвокат СавицькаО.М. направили на адресу апеляційного суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Згідно із частиною другою статті 372 ЦПК України, неявка до суду апеляційної інстанції сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачкою підтверджено доказами понесені нею додаткові витрати на дитину, пов`язані з навчанням, медичним обслуговуванням, лікуванням та розвитком її здібностей, тому відповідач як батько, відповідно до положень статті 185 СК України, зобов`язаний брати участь у цих витратах.

В процесі розгляду справи суд встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.11.2013 року, справа № 520/11709/13-ц, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 000 гривень, щомісяця, починаючи з 5 вересня 2013 року до 14 вересня 2029 року, а рішенням цього ж суду від 12 листопада 2018 року змінено спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.11.2013р. у справі № 520/11709/13-ц, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини.

Починаючи з 2019 року, ОСОБА_3 понесла витрати, пов`язані з навчанням, медичним обслуговуванням та лікуванням, а також з розвитком здібностей дитини, а саме: на придбання страхового полісу для дочки у ПрАт МетЛайф понесла витрати в розмірі 8 338 грн у 2019 році, 9 624 грн у 2020 році та 9 624 грн у 2021 році, що становить 27 586 грн; у 2019 році донька проходила обстеження за загальним станом здоров`я, у зв`язку з чим позивачка понесла витрати на аналізи у лабораторії СМАРТЛАБ в сумі 2 950 грн; починаючи з 2019 року, дочка пройшла курс лікування у стоматолога, загальна вартість якого становить 5 800 грн, а вартість брекет-системи з встановленням та послугами лікаря-ортодонта - 11 000 грн; з січня 2019 року і дотепер, за рекомендаціями лікаря-педіатра та кардіолога, дитина відвідує заняття з лікувальної фізкультури (корегуюча гімнастика, массаж спини та шийно-комірцевої зони), за що позивачкою було сплачено 9000 грн; у 2020 році донька проходила комплексну діагностику зору у клініці «Тарус» вартість діагностики, на яку позивач понесла затрати, становить 700 грн; у жовтні - листопаді поточного року дочка перехворіла коронавірусною хворобою COVID-19. На консультації з лікарем, лікування та реабілітацію після хвороби позивачкою витрачені кошти у розмірі 4 561,36грн; на заняття дитини з приватним психологом позивачка витратила 4 200 грн; для успішного розвитку дитини, її ефективного навчання та засвоювання нового шкільного матеріалу виникла необхідність у використанні комп`ютерної техніки та інших гаджетів для навчання з використанням дистанційних технологій, у зв`язку з чим позивачкою було придбано техніку: комп`ютер вартістю 5 050 грн, клавіатура для комп`ютера вартістю 119 грн, вебкамера «OKEY РС30» - 615 грн, електронна книга «Amazon Kindle» вартістю 2 408 грн, а також належний телефон «Umidigi А9 Pro» вартістю 3 703 грн, задля удосконалення; навчання через багатозадачність та навчальні онлайн-платформи. Разом на техніку понесено витрат - 11 895 грн; у 2021 році позивачка уклала договір про надання послуг з дистанційного навчання дитини з англійської мови, повна вартість якого становить 9 920 грн; для розвитку здібностей дитини позивачкою було укладено договір з продюсерським центром ТОВ «ДПЦ БЕЙБІФОТОСТАРС», який займається розкриттям талантів дітей та їх наступним розвитком у всіх медіаформатах. Вартість послуг за цим договором у розмірі 5 400 грн сплачена позивачкою; інші витрати позивачки на одяг, взуття, підручники, канцтовари, засоби догляду для дочки становлять 5 730,60 грн.

Загальний розмір витрат позивачки на дитину у спірний період, які вона вважає додатковими витратами, становить 99 242,96грн.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 Сімейного кодексу України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Оскільки судом першої інстанції установлено, що малолітня ОСОБА_1 у спірний період хворіла, в тому числі перехворіла коронавірусною хворобою Covid-19, що підтверджується результатами лабораторних досліджень №599 від 31.10.2021 року, неодноразово проходила лікування та медичні обстеження, потребує послуг лікаря-ортодонта та встановлення брекет-системи, в зв`язку з чим позивачка несла додаткові витрати на оплату необхідних досліджень, лікування та придбання рекомендованих лікарями медичних препаратів, розмір яких підтверджено належними та допустимими доказами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ці витрати позивачки викликані особливими обставинами,пов`язаними із станом здоров`я дочки, є додатковими витратами, передбаченими статтею 185 СК України для участі в них і того з батьків, з якого стягнуті аліменти.

На думку колегії суддів, до додаткових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на підставі статті 185 СК України, суд першої інстанції обґрунтовано відніс витрати матері на придбання комп`ютера, вебкамери, електронної книги та придатного для дистанційного навчання дитини в школі телефона, враховуючи, що необхідність у використанні наведених предметів дитиною викликана запровадженням у країні обмежувальних протиепідемічних заходів та потребує витрат, які виходять за межі необхідних у відсутність таких заходів та є суттєвими за своїм розміром. Ці витрати викликані особливими обставинами та є виправданими в умовах сьогодення для забезпечення належного розвитку здібностей дитини. Пов`язаними із забезпеченням належного розвитку дівчинки колегія суддів вважає і витрати позивачки на оплату додаткових занять дочки з англійської мови та погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в усіх наведених вище витратах позивачки на дитину зобов`язаний брати батько на підставі статті 185 СК України та зважаючи на положення статті 141 цього Кодексу та вимоги статті 12 Закону України Про охорону дитинства.

Разом з тим, витрати матері на придбання страхового полісу для дочки, заняття з приватним психологом, договір з продюсерським центром, який займається розкриттям талантів дітей та їх наступним розвитком у всіх медіаформатах, з метою розвитку захоплення дівчинки блогерством, а також витрати на придбання одягу, взуття, підручників, канцтоварів та засобів догляду, колегія суддів вважає такими, що не відносяться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Необхідність у цих витратах та можливість батька їх нести у зазначених позивачкою розмірах підлягали погодженню між батьками, що у спірних правовідносинах не відбулося. Витрати ж на придбання одягу, взуття, підручників, канцтоварів та засобів догляду це витрати на утримання дитини, у яких відповідач бере участь шляхом сплати аліментів, вони не є додатковими та необхідними витратами, що викликані особливими обставинами, передбаченими статтею 185 СК України, тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними.

Оскільки суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо характеру та суті витрат позивачки у наведеній вище частині, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалене судом рішення підлягає зміні із зменшенням розміру визначеної до стягнення із відповідача на користь позивача суми додаткових витрат із 49 621,48грн (99 242,96:2) до 28 163,18 грн (1 475+8 400+4 750+350+2 001,70+278,98+5 947,50+4 960).

Це ж рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки щороку додаткових витрат в сумі 4 812грн на оплату страхового полісу доньки підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні наведеної вимоги із зазначених вище підстав.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги щодо наявності підстав для зменшення витребуваного позивачкою розміру додаткових витрат, що підлягають стягненню з батька, зважаючи на його матеріальний стан та необхідність надавати утримання дочці від іншого шлюбу та непрацездатній матері, то колегія суддів не вбачає підстав для такого зменшення, зважаючи на те, що ОСОБА_1 , 1978 року народження, не довів відсутність у нього інших доходів, крім призначеної за вислугою років пенсії, розмір якої є значним. Не доводить скаржник і ту обставину, що він у 45 років за віком не є працевлаштованим чи не може за станом здоров`я працювати, або ж не має рухомого чи нерухомого майна, яке б давало йому можливість забезпечувати якнайкращий розвиток своїх дітей.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша,п`ята та шоста статті 81 ЦПК).

Враховуючи, що обставини, на які відповідач посилається як на підставу для зменшення розміру витребуваних позивачкою додаткових витрат на дитину, ним не доведені, правові підстави для задоволення апеляційної скарги в цій частині відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Савицька Оксана Миколаївна, частково задовольнити.

Заочне рішення Київського районного суду м.Одеси від 19 липня 2022 року частково змінити, зменшивши розмір визначеної до стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми додаткових витрат на дитину із 49 621,48 грн до 28 163,18грн (двадцяти восьми тисяч ста шістдесяти трьох гривень 18 коп.).

Це ж рішення суду в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 щороку додаткових витрат в сумі 4 812грн на оплату страхового полісу доньки ОСОБА_4 скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні зазначеної вимоги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л. В. Пузанова

Судді: Н.В. Орловська

Т.Г. Чорна

Повний текст постанови складено 10 лютого 2023 року

Суддя Л.В. Пузанова