Справа № 571/1467/19
Провадження № 8/571/1/2023
У Х В А Л А

12 січня 2023 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі: судді одноособово Комзюк А.Ф., за участю секретаря судового засідання Гордійчук Т.О., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засідання заяву ОСОБА_1 про відвід судді у розгляді цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 29 січня 2020 року у зв`язку з нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и в:

В провадженні Рокитнівського районного суду перебуває зазначена цивільна справа.

Ухвалою суду від 05 грудня 2022 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору, відкрито провадження у справі про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та призначено судовий розгляд.

11 січня 2023 року позивач ОСОБА_1 подала заяву про відвід судді Аллі Комзюк. Заяву обґрунтовує тим, що при розгляді її справи суддя А.Комзюк проявила недоброчесність, упереджене ставлення, не взяла до уваги надані переконливі докази, тому 02 червня 2020 року Рівненський апеляційний суд скасував рішення місцевого суду від 29 січня 2020 року в частині затримки розрахунку в день звільнення. В подальшому вона звернулася до суду із заявою про перегляд судового рішення від 29.01.2020 за нововиявленими обставинами, однак, суддя А.Комзюк проявила формальний підхід до вирішення її справи та неодноразово повернула позовні заяви, про що свідчать ухвали суду від 25.09.2020 та 23.12.20 та інші. Суддя прийняла помилкове рішення, котре скасував Верховний Суд, в подальшому Рівненський апеляційний суд.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, практику ЄСПЛ, пункт 66 рішення від 10.12.2009 у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява №4785/02), в неї є сумніви щодо подальшого розгляду її заяви даною суддею через упереджене ставлення, формальний підхід, винесені помилкові рішення. Вважає свою заяву про відвід судді обґрунтованою, переконливою та такою, що підлягає задоволенню.

Під час судового розгляду позивач ОСОБА_1 свою заяву про відвід судді підтримала, посилаючись на обставини, що викладені у заяві, наполягала на відведенні судді.

Представник відповідача ОСОБА_2 вважає заяву необґрунтованою, вказуючи на те, що відсутні процесуальні підстави для відводу судді.

Заслухавши сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сімї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 37 ЦПК України передбачені підстави недопустимості повторної участі судді у розгляді справи.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

За приписами абз.2 ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі для розгляду іншому судді, а питання про відвід вирішується судом, що розглядає справу.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішення або окрема думка, судді в інших справах, встановлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована. Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них. Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Проаналізувавши доводи позивача, заслухавши думку представника відповідача, суд вважає, що наведені позивачем мотиви, як підстава для відводу судді, є необґрунтованими в розумінні положень статей 36,37 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, заява не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.36, 40 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Комзюк Алли Федорівни у розгляді цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 29 січня 2020 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.Ф.Комзюк

Повний текст ухвали виготовлено 13.01.2023.