Справа № 753/469/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1842/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Коренюк А.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Борисової В.О., Шебуєвої В.А.

розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 липня 2022 року, ухвалене у складі судді Коренюк А.М., у цивільній справі № 753/469/22 за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі по тексту - КП «Київтеплоенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Зазначило, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 . Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 10 квітня 2018 року №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «Київтеплоенерго» здійснює з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 жовтня 2021 року, складає 50 753,60 грн., з яких: 14 396,52 грн. - заборгованість за послуги централізованого опалення, 36 357,08 грн. - заборгованість за постачання гарячої води. На підставі договору № 602-18 про відступлення права вимоги від 11 жовтня 2018 року, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», останнє прийняло право вимоги до ОСОБА_1 з оплати спожитих до 01 травня 2018 послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі 24 132,40 грн. З урахуванням викладеного, КП «Київтеплоенерго» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 19 347,75 грн. заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4 784,65 грн., заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 14 396,52 грн., заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 36 357,08 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 13 липня 2022 року позов КП «Київтеплоенерго» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» 74 886,03 грн. - заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, 2 270,00 грн. - судового збору, а всього - 77 156,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову. Зазначає, що подав до суду відзив на позовну заяву разом з заявою про поновлення строку на подання відзиву та документами, що підтверджують сплату ним позивачу боргу в загальному розмірі 40 050,25 грн., що є всією сумою боргу, яку позивач зазначав в останньому з наданих йому до сплати рахунків. Проте, суд першої інстанції безпідставно відмовив в поновленні строку для подання відзиву та прийнятті відзиву з доданими до нього документами.

19 жовтня 2022 року представник КП «Київтеплоенерго» Білик І.О. подала відзив на апеляційну скаргу. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Заперечує проти доводів відповідача, вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

З 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» укладений договір №602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у додатку № 1 та додатку №2 до цього договору.

Відповідно до додатку № 1 та додатку № 2 до договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) позивач КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги відносно ОСОБА_1 по стягненню заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 19 347,75 грн., а також заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4 784,65 грн.

Відповідно до наданого КП «Київтеплоенерго» розрахунку ОСОБА_1 має заборгованість по оплаті наданих йому послуг, зокрема: заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 14 396,52 грн., заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 36 357,08 грн.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог КП «Київтеплоенерго» та стягнув з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» 74 886,03 грн. - заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила).

Відповідно до положень ст.ст. 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води власникам квартир в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з 01 травня 2018 року. До 01 травня 2018 року надання таких послуг здійснювало ПАТ «Київенерго». 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» був укладений договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії). За умовами договору ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання з урахуванням оплат, що отримані ПАТ «Київенерго» до дати укладення цього договору.

ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 . Заперечуючи проти позову, відповідач не надав суду першої інстанції у належний спосіб доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості та на спростування права КП «Київтеплоенерго» на стягнення вищевказаної заборгованості.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог КП «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

При цьому колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на безпідставність відмови суду першої інстанції у поновленні йому строку на подання відзиву на позовну заяву та у прийнятті відзиву разом з доданими ним документами про сплату боргу в сумі 40 050,25 грн.

Так, відповідно до положень ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

Статтею 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження в справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, справа перебуває у провадженні суду з січня 2022 року. ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи на 28 квітня 2022 року, що підтверджується його заявою від 14 квітня 2022 року. На підставі заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції відклав розгляд справи 28 квітня 2022 року з метою забезпечення права відповідача на ознайомлення з матеріалами справи та подання відзиву на позов, на 13 липня 2022 року. Відповідач отримав позовну заву з додатками 04 травня 2022 року, проте, не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлені строки. Про подання ним відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 заявив лише в судовому засіданні 13 липня 2022 року. Крім того, відповідачем не було надано суду доказів направлення відзиву на позов позивачеві відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України. ОСОБА_1 не було спростовано вказаних обставин в апеляційній скарзі.

Також, колегія суддів вважає безпідставними посилання ОСОБА_1 на поважність причин пропуску відповідачем строків на подання до суду відзиву. Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 обґрунтовував пропуск ним такого строку тим, що він намагався владнати спір з КП «Київтеплоенерго» в досудовому порядку. Разом з тим, наведені причини не пов`язані з об`єктивними обставинами, які не дозволяли відповідачеві подати відзив на позовну заяву вчасно.

А відтак, у суду першої інстанції були відсутні підстави для прийняття відзиву відповідача на позовну заву разом з доданими ним квитанціями про сплату боргу в загальному розмірі 40 050,25 грн. до уваги. При цьому, колегія суддів враховує, що вказані квитанції про сплату боргу були датовані 13 липня 2022 року, тобто, вже в день ухвалення оскаржуваного рішення суду, водночас, предметом позову КП «Київтеплоенерго» була заборгованість, яка була обрахована останнім станом на 31 липня 2021 року, тобто, КП «Київтеплоенерго» і не могло врахувати вказану суму при формуванні позовних вимог. Відтак, стягнення судом сплаченої відповідачем у день ухвалення рішення суми не може бути розцінене як подвійне стягнення заборгованості, крім того, сплачена сума має бути врахована у разі пред`явлення рішення суду до примусового виконання.

Також, судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні зави ОСОБА_1 про застосування до позовних вимог КП «Київтеплоенерго» позовної давності, оскільки позивачем було заявлено вимоги в межах загальної позовної давності, визначеної ст. 257 ЦК України, з урахуванням положень про переривання позовної давності, визначених в Законі України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року. Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, відповідач не навів жодних доводів стосовно правильності висновків суду в частині вирішення його заяви про застосування позовної давності. А тому, у колегії суддів відсутні підстави для перевірки правильності висновків суду першої інстанції у цій частині.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 09 січня 2023 року.

Суддя-доповідач

Судді