УХВАЛА

про залишення заяви без руху

Справа № 495/10555/22

Номер провадження 2/495/3034/2022

02 січня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державне підприємство «Сетам», третя особа ОСОБА_3 про визнання підготовки та результатів проведення електронного аукціону протиправними та недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державне підприємство «Сетам», третя особа ОСОБА_3 про визнання підготовки та результатів проведення електронного аукціону протиправними та недійсними.

Пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, встановлених п. 3 ч. 3 ст. 175, 177 ЦПК України, з огляду на наступне.

Пунктом п. 3 ч. 3 ст. 175 України встановлено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна (п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України).

Звертаючись із вказаним позовом, позивач ОСОБА_1 зазначає, що вказана позовна заява є позовом немайнового характеру, за подання якого йому належить сплатити судовий збір у розмірі 992,40 грн. та просить зменшити розмір судового збору до Ѕ розміру ставки судового збору 496,20 грн. та відстрочити його сплату до ухвалення судового рішення.

Однак суд не може погодитися з такою позицією позивача ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Згідно ст. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Звертаючись із вказаним позовом до суду, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними та недійсними:

-заявку на реалізацію №6763 від 06.12.2021 року з додатками;

-постанову про опис майна боржника від 24.11.2021 року;

- постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання від 25.11.2021 року;

- звіт про незалежну оцінку майна від 30.11.2022 року із застарілими фотографіями та технічними паспортами;

-Протокол проведення електронних торгів №565618 від 10.01.2022 року та електронний аукціон проведений Державним підприємством «СЕТАМ» щодо лота №503221, відповідно до якого були виставлені на реалізацію: садові будинки №№76,79,77,78 та земельні ділянки №№74,76,79,77,78 з відповідними кадастровими номерами :02:025:0066, :02:025:0032, :02:025:0134, 510300000:02:025:0050, за адресою: АДРЕСА_1 .

Із змісту позову вбачається, що предметом спору є серед іншого визнання недійсними разом з іншим результату аукціону з продажу садових будинків АДРЕСА_2 та земельних ділянок №№74,76,79,77,78 з відповідними кадастровими номерами :02:025:0066, :02:025:0032, :02:025:0134, 510300000:02:025:0050, за адресою: АДРЕСА_1 .

У постанові від 24.01.2018 р. у справі № 916/1220/17 Верховний Суд зазначив, що майновий позов (позовна заява майнового характеру) це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має оцінку, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі. Під майновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці. Отже позовна вимога, пов`язана з підтвердженням чи оскарженням прав на майно, є майновою, оскільки за своєю правовою природою пов`язана з майном, яке особа може набути чи позбавитися. Тотожні правові позиції у справах про визнання недійсними електронних торгів викладені у постанова Верховного Суду від 06.02.2018 р. у справі № 911/845/17, від 14.03.2018 р. у справі № 910/1454/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 р. у справі № 725/3212/1602.

Так у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року № 910/1454/17, колегія суддів зазначила: спір по справі стосується визнання недійсними електронних торгів (договору купівлі-продажу), що відбулися 10.01.2017 по лоту 182284 "Комплекс будівель та споруд, загальною площею 3608,70 м2"; 7.2.2. Відповідно до частини 4 статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Ураховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів належить до договорів купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами 1-3 та частинами 5, 6 статті 203 Цивільного кодексу України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину Цивільного кодексу України та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 цього Кодексу); 7.2.3. Верховний Суд також вважає за необхідне зазначити про те, що відчуження майна на спірних електронних торгах, як угода купівлі-продажу, є багатостороннім правочином і під час подання позову про його оспорення, такий позов подається до решти сторін зазначеного правочину, з якими є матеріально-правовий спір, і такі сторони мають бути залучені до участі у справі.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 звертається до суду з майновою вимогою, при цьому, у позовній заяві не зазначено ціни позову щодо вимог майнового характеру, від розміру якої залежить правильний обрахунок судового збору щодо вимог майнового характеру, що підлягає сплаті при зверненні до суду з позовною заявою.

Відповідно до положень ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В даній ситуації суддя звертає увагу, що вирішуване питання про відкриття провадження по справі охоплюється змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд.

Так, стосовно питання доступу до суду Європейський Суд з прав людини в своїй прецедент ній практиці звертає увагу на те, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань.

Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право на доступ до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Виявлені недоліки мають бути усунені позивачем шляхом:

-зазначенням ціни позову щодо вимог майнового характеру та сплати судового збору у відповідному розмірі за вимоги майнового характеру, мінімальний розмір якого становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що на дату подання позову складає 992,40 грн.:

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175,177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державне підприємство «Сетам», третя особа ОСОБА_3 про визнання підготовки та результатів проведення електронного аукціону протиправними та недійсними - залишити без руху.

Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити, що в разі якщо позивачі відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконають вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатять суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачам.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасник справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://bd.od.court.gov.ua/sud1505/gromadyanam/csz/.

Ухвала може бути оскаржена в частині сплати судового збору до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.О.Боярський