Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2023 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Назарьової Л. В,

з участю секретаря судового засідання - Маляренко І. М,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

представник заявника - адвокат Галушко С. С,

заінтересовані особи:

- ОСОБА_2 ,

- Кобеляцька міська рада Полтавського району Полтавської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2022 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба - ОСОБА_3 , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 2,74 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Радянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його дід - ОСОБА_4 , після смерті якого залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка площею 2,74 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Радянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, а також житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Зазначає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу в період з 1965 року по 2010 рік, тобто протягом 45 років, в АДРЕСА_1 , де були зареєстровані та проживали до дня своєї смерті. За період спільного проживання однією сім`єю, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство за адресою АДРЕСА_1 .

У грудні 2022 року з метою оформлення спадщини заявник звернувся до Кобеляцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби ОСОБА_3 та діда ОСОБА_4 , однак державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутні документів, які б підтверджували факт родинних відносин позивача із спадкодавцями, а також факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , між собою як спадкодавця та спадкоємця, однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Також заявник зазначає, що встановлення факту родинних відносин та факту проживання діда і баби однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, необхідне йому для належного оформлення спадщини після ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 прохає суд встановити факт, що він є рідним онуком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також встановити факт, що його дід ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав разом із спадкодавцем - його бабою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 грудня 2022 року відкрито провадження по справі.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Суд, заслухавши показання свідків, розглянувши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом установлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Радянське Кобеляцького (нині Полтавського) району Полтавської області. Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта (а.с. 8).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с. 11).

Зі свідоцтва про народження та копії актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 вбачається, що матір`ю останнього зазначено ОСОБА_3 , а батьком вказано « ОСОБА_4 », без зазначення прізвища та по батькові (а.с. 12, 39).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №507587 від 21 лютого 2002 року, на підставі рішення 14 серії 23 скликання Радянської сільської Ради народних депутатів від 30.11.2001 року ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,74 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Радянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області (а.с. 24).

В установлений законом строк ОСОБА_4 звернувся до Кобеляцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 14).

Після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилася спадщина.

Із Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №507588 від 21 лютого 2002 року вбачається, що на підставі рішення 14 серії 23 скликання Радянської сільської Ради народних депутатів від 30.11.2001 року ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,74 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Радянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області (а.с. 25).

Крім цього, ОСОБА_4 на праві приватної власності належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3 від 04.11.2008 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 18).

В установлений законом строк ОСОБА_1 звернувся до Кобеляцької нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

З матеріалів спадкової справи №700/2015, заведеної після смерті ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2 подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , на що у листі від 28.12.2015 року за № 2603/02-14 державний нотаріус повідомив, що подану заяву було долучено до спадкової справи та роз`яснено про необхідність засвідчити справжність підпису заяви про прийняття спадщини в нотаріальному порядку (а.с. 52-53).

Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся ОСОБА_1 , однак державним нотаріусом було повідомлено, що за умови відсутності заповітів спадкодавців, необхідно надати нотаріусу документи, що підтверджують факт родинних відносин ОСОБА_1 із спадкодавцями, факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (між собою відповідно як спадкодавця та спадкоємця) однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с. 26).

Як вбачається із довідки № 515 від 02.12.2022 року, виданої виконавчим комітетом Кобеляцької міської ради, згідно з відомостями погосподарського обліку, ОСОБА_4 , 1940 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , 1937 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 1965 року по 2010 рік проживали за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом (а.с. 16).

Крім цього, згідно довідок № 516 та № 517 від 02.12.2022 року, виданих виконавчим комітетом Кобеляцької міської ради, ОСОБА_3 до дня своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 до дня своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , були зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17-18).

За життя ОСОБА_3 не перебувала в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану (а.с. 19).

ОСОБА_4 з 09.03.1962 року перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7 , який рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 16.04.1976 року у справі № 2-45 було розірвано.

Під час безпосереднього дослідження доказів у справі судом, в порядку ст. 229, 230 ЦПК України, в судовому засіданні були допитані свідки: ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , які показали суду, що знають ОСОБА_4 та ОСОБА_3 тривалий час. Зазначені особи починаючи з 1960 -х років проживали в с. Придніпрянське як чоловік і дружина та вели спільне господарство. В період їх спільного проживання у них народився син - ОСОБА_2 , який у сою чергу є батьком ОСОБА_1 . Крім цього зазначили, що за життя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 бажали виправити допущені неточності щодо відомостей про батька дитини у свідоцтві про народження, однак не встигли цього зробити.

Такі показання свідків узгоджуються між собою та з іншими доказами, не викликають сумніву, тому вважаються судом достовірними доказами.

Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Статтею 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року вказано, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною першою статті 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (частина перша статті 1265 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки тощо.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 03.06.99 №5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і інше.

Аналогічну правову позицію висловлено в постанові Верховного Суду №337-5266/15-ц від 25.01.2018 року.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України)

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що встановлення факту того, що ОСОБА_1 є рідним онуком ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також факту проживання однією сім`єю має для заявника ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки породжує його право на одержання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, під час розгляду справи безпосередньо у судовому засіданні заінтересована особа, ОСОБА_2 підтвердив, що не приймає спадщину після смерті батьків і бажає, щоб спадщину прийняв ОСОБА_1 , як єдиний онук спадкодавців.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що факти, які прохає встановити заявник знайшли своє об`єктивне підтвердження перевіреними судом доказами, суд вважає, що заява є обґрунтованою, законною та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 5, 12, 13, 81, 229, 230, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є рідним онуком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є рідним онуком ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав разом із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Суддя