Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 709/133/22

номер провадження 2/695/288/23

30 січня 2023 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Варданян Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними та встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

15.02.2022 р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними та встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачки по батьковій лінії - ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, що розташована в адмінмежах Богуславської сільської ради та належала померлій на праві власності. За життя ОСОБА_3 заповіт не складала. Позивачка та відповідачка являються спадкоємцями після смерті баби, оскільки їх батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Про смерть баби позивачка дізналася в жовтні 2021 р., отримавши листа від ТОВ «Укрпродпостачання» з повідомленням про закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки, що належала померлій ОСОБА_3 .

Після цього позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва їй було відмовлено в зв`язку з пропущенням строку подачі заяви, тому вона звернулася до суду з даним позовом. Позивачка зазначає причини, через які нею пропущено строк для прийняття спадщини - необізнаність про смерть спадкодавця, так як вони проживали в різних населених пунктах, не підтримували родинних зв`язків, не спілкувалися через заборону на це батька. Дані причини позивачка просила визнати поважними та встановити їй строк - один місяць для подання заяви про прийняття спадщини.

28.03.2022 р. цивільна справа за даним позовом була передана за підсудністю з Чорнобаївського районного суду Черкаської області до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

29.03.2022 р. року було відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 06.10.2022 р. було закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Також даною ухвалою було відмовлено в прийнятті визнання відповідачем позову.

У судовому засіданні 30.01.2023 р. представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Брус С.М. позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, але в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в її відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Суд, заслухавши доводи представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

З копії паспорта громадянина України № НОМЕР_1 та довідки про внесення відомостей до Державного демографічного реєстру вбачається, що позивачка ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Веселий Хутір Чорнобаївського району Черкаської області.

Дошлюбне прізвище позивачки - ОСОБА_4 , що стверджено копією рішення про розірвання шлюбу по справі №2322/3996/19 від 23.01.2013 р.

Відповідно до копії свідоцтва про народження батьком позивачки є ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 11.05.2005 р.

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126,133,135 СК України №3 від 05.11.2021 р. вбачається, що матір`ю батька позивачки - ОСОБА_5 є ОСОБА_3 .

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 05.11.2021 р., виданого повторно, стверджено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с-щі Пальміра Золотоніського району Черкаської області.

ОСОБА_3 належить на праві приватної власності земельна ділянка, розташована на території Богуславецької сільської ради що доведено копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №025968.

З копії листа №2/695/21 від 25.10.2021 р. вбачається, що ТОВ «Укрпродпостачення» повідомляло ОСОБА_1 (позивачку по справі) та ОСОБА_2 (відповідачку) про те, що в оренді товариства перебуває земельна ділянка, що належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.02.2022 р. приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Кравченок С.В. відмовив представнику ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_3 , оскільки пропущено термін на прийняття спадщини та недоведений факт прийняття спадщини.

22.08.2022 р. приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Кравченок С.В. на запит суду надав Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру №69815312 від 22.08.2022 р. з якої вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилася.

З довідки Комунальної установи «Центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Вознесенської сільської ради» від 29.08.2022 р. №174 вбачається, що ОСОБА_3 проживала у відділенні стаціонарного догляду для постійного або тимчасового проживання в Комунальній установі «Центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Вознесенської сільської ради» з 16.02.2017 р. по 01.10.2017 р. та була знята з обслуговування в зв`язку зі смертю. Похованням займався територіальний центр. За час перебування у відділенні установи ОСОБА_3 ніхто з родичів та близьких людей не відвідував.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 20.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до листа № 24-753/0/4/13 від 16.05.2013р. Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначено, що суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України, тощо.

Таким чином, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16 та висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові в справі № 155/1584/18 від 02.06.2021.

Неспілкування позивачки зі спадкодавцем (бабою ОСОБА_3 ) внаслідок неприязних відносини між бабою та батьком та заборони батька на спілкування з бабою, а також необізнаність спадкоємця про факт смерті баби не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Дані висновки узгоджуються з правовими висновками, зробленими в постанові Верховного Суду від 11.11.2020 № 750/262/20.

Крім того суд звертає увагу на той факт, що батько позивачки, який забороняв спілкуватися з бабою, помер в 2005 р. і позивачка мала змогу з 2005 року налагодити спілкування та підтримання родинних відносин з бабою, що дало б їй можливість бути обізнаною про настання смерті ОСОБА_3 та наявність спадкового майна, а також для звернення у встановлений законодавством строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

У зв`язку з вище викладеним, суд вважає, що не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку неподання заяви про прийняття спадщини, як необізнаність позивачки про смерть спадкодавця, про наявність спадкового майна, проживання в іншому населеному пункті, неспілкування з померлою через заборону батька. Дані причини не є непереборними та такими, що викликали істотні труднощі для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

За вищенаведених обставин суд вважає, що позивачем шестимісячний строк для прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України, попущений без поважних причин. Також суд зазначає, що з моменту смерті ОСОБА_3 і до моменту звернення позивача до суду пройшов значний проміжок часу (понад 4 роки).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 не приймала спадщину після померлої баби ОСОБА_3 , тому вона є неналежним відповідачем. Належним відповідачем являється орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, але він не був залучений до участі в справі відповідачем.

Звернення з позовом до неналежного відповідача також є підставою для відмови в позові.

Враховуючи наведене позов не підлягає до задоволення

Керуючись вищевикладеним, ст. 4, 5, 12, 76-84, 133, 259, 263, 265 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.Ю. Степченко

Повний текст рішення буде виготовлений 07 лютого 2023 року.