Справа № 196/495/21
№ провадження 2/196/44/2023
18 грудня 2023 року смт Царичанка
Царичанський? ? районний суд Дніпропетровської області в складі:
? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? головуючого судді:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ОСОБА_1 ,
? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? за участю секретаря судового засідання: Дорошенко В.В.,
? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? позивача:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ОСОБА_2 ,
? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? представника позивача:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? адвоката Царьової О.С.,
? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? відповідача:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ОСОБА_3 ,
? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? представника відповідача:? ? ? ? ? ? ? адвоката Стадницького С.А.,
? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? відповідача:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції в залі суду в смт Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину майна,-
Позивачка ОСОБА_2 звернулась до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину майна.
В обґрунтування позовних вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Після його смерті залишилась спадщина:
- автомобіль марки PEUGEOT, модель PARTNER, 2013 року випуску, тип універсал-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_2 ;
- грошові кошти з належним відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями, що знаходяться у Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» на рахунку НОМЕР_3 ;
Вказане майно придбалось за їхні спільні кошти, на рахунки в банках покладені їхні спільні кошти, тому вважає вказане майно їхньою спільною сумісною власністю, тому спадковою масою є лише 1/2 його частина.
Після смерті її цивільного чоловіка ОСОБА_5 , вона вчасно звернулась до Державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Фрізен Н.Ю. із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого, однак їй було відмовлено у отриманні свідоцтва? ? про право на спадщину за законом в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між нею та померлим ОСОБА_5 .
За життя ОСОБА_5 залишив заповіт на все належне йому майно своїм племінницям, про що вона дізналась у нотаріуса.
З 1997 року вона проживала із ОСОБА_5 однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувались одне про одного, проводили разом дозвілля, мали взаємні права та обов`язки, які притаманні чоловіку і дружині. З 1997 року проживали? ? у належному їй на праві особистої власності житловому будинку під АДРЕСА_2 , всі їхні знайомі та друзі вважали їх чоловіком та дружиною. Саме за її місцем реєстрації ОСОБА_5 отримував медичну допомогу. Надходила кореспонденція. Вони мали спільне господарство, худобу, яку спільно утримували та? ? доглядали за нею, продавали продукти, м`ясо, молоко, пенсію складали до спільного бюджету. ОСОБА_5 виховував її сина, ОСОБА_6 , який вважав його батьком.
На підставі викладеного прохає встановити факт проживання однією сім`єю без укладання шлюбу її ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати автомобіль марки PEUGEOT, модель PARTNER, 2013 року випуску, тип універсал-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 спільною сумісною власністю, який придбаний під час сумісного проживання із ОСОБА_5 03.11.2020 року.
До Царичанського районного суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву від 13.09.2021р. від представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Горобець Ю.В., в якому вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо встановлення факту проживання однією сім`єю вказала, що станом на 1997 рік діяв Кодекс про шлюб та сім`ю України, який не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживали разом без реєстрації шлюбу. Виникнення такого права стало можливим лише з 01 січня 2004 року, коли набрав чинності СК України. Тому встановлення факту проживання однією сім`єю можливо лише з 01 січня 2004 року.
З приводу проживання позивачки в одному будинку із ОСОБА_5 , спільного господарства та бюджету, зазначили наступне. ОСОБА_5 влітку проживав у позивачки, однак в різних прибудовах за адресою: АДРЕСА_2 ; взимку проживав у своїй квартирі, в якій він був зареєстрований: АДРЕСА_1 . Взимку відповідачка ОСОБА_3 здійснювала догляд за своїм дядьком ОСОБА_5 , готувала їсти, прала його речі.
На прохання позивачки ОСОБА_5 з власної волі допомагав їй по господарству, виконував чоловічу роботу. Те, що ОСОБА_5 періодично залишався проживати у позивачки та допомагав їй по господарству, не може бути підставою для висновку про те, що позивачка із ОСОБА_5 мали спільний бюджет і вели спільне господарство.
Щодо отримання медичної допомоги за місцем проживання вказала, що зі змісту декларації про вибір лікаря від 13.07.2018р.. ОСОБА_5 фактично проживав за своєю зареєстрованою адресою: АДРЕСА_1 . У вказаній декларації відсутні відомості про проживання ОСОБА_5 за адресою позивачки.
Крім того, в договорах депозиту, укладених у 2017 роках зазначено місце реєстрації та місце фактичного проживання ОСОБА_5 , які є ідентичними: АДРЕСА_1 . Адреса позивачки взагалі ніде не фігурує.
Зі змісту листів наданих позивачкою не можна однозначно стверджувати, що в них іде мова саме про ОСОБА_5 .
Вважає, що листи, телеграма не можуть свідчити про те, що позивачка і ОСОБА_5 проживали в зазначений період однією сім`єю, а спірне майно є спільною сумісною власністю.
Щодо акту від 17.12.2020р., складеного комісією у складі депутатів Китайгородської сільської ради Мартинець Ю.Г., мешканців с.Рибалки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про те, що ОСОБА_5 постійно проживав без реєстрації з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 з листопада 1997р. по день смерті ОСОБА_5 та вели спільне господарство, вважають, що зазначений акт не може підтверджувати факт ведення спільного господарства.
Окрім того, в п.1.1 договору депозиту від 30.11.2017р. зазначено термін повернення депозиту 30.11.2018р. Пунктом 3.3.1 Договору визначено, що банк зобов`язаний повернути депозит в день повернення депозиту, зазначений у п.1.1 договору. Тобто, позивачкою не доведено факту наявності коштів на депозитному рахунку згідно договору від 30.11.2017р.
Накладна на поховання також не є належним доказом підтвердження факту ведення спільного господарства та наявності відносин жінки і чоловіка. Позивачкою частково сплачено вартість поховання, іншу частину вартості поховання сплатила ОСОБА_3 .
Тому ОСОБА_3 вважає, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вони з ОСОБА_9 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство і мали спільний бюджет.
Враховуючи те, що позивачкою не доведено факту спільного проживання та наявності спільного бюджету із ОСОБА_5 , то і відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання автомобіля спільною сумісною власністю, визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину автомобіля, 1/2 частину грошових коштів з належними відсотками, нарахуваннями, компенсаціями, що знаходяться у АТ «Державний ощадний Банк» та в АТ КБ «Приватбанк».
Прохає відмовити в задоволенні позову.
Позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_4 . ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину майна надійшла до суду 02 червня 2021 року.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2021 року, вказану справу 02.06.2021 року передано на розгляд судді Руснака А.І.
Ухвалою судді від 17.06.2021 року вказану справу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 12 серпня 2021 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.
Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 22.09.2022 року №14, на підставі п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30,? ? на підставі рішення зборів суддів Царичанського районного суду Дніпропетровської області №3 від 24 серпня 2022 року, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 . ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину майна, передано на повторний автоматизований розподіл.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2022 року, вказану справу 22.09.2022 року передано на розгляд судді Костюкова Д.Г.
Ухвалою судді від 23 вересня 2022р. вказану справу прийнято до провадження судді Костюкова Д.Г. та призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання.
Ухвалою суду від 07 грудня 2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 адвокат Царьова О.С. позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснила, що ОСОБА_5 був зареєстрований в смт. Царичанка, а проживав у с.Рибалки із ОСОБА_2 з листопада 1997р. як одна родина, вели спільне господарство, разом розпоряджались бюджетними коштами, кошти клали на рахунок «Ощадбанку» та «Приватбанку» для отримання депозитних відсотків, рахунки відкривали на ОСОБА_5 .? У позивачки є син, до якого померлий відносився як до рідної дитини.
Відповідачка ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала в повному обсязі. Вказала, що ОСОБА_5 це її рідний дядько. Він дійсно періодично проживав у позивачки ОСОБА_2 , але не як чоловік та дружина. Влітку він проживав в хаті, а позивачка в кухні. Взимку ОСОБА_2 переходила в хату, а дядько проживав у своїй квартирі в Царичанці. З позивачкою дядько спільного бюджету не мав, вів господарство, але окремо від позивачки. У самої ОСОБА_2 ніяких коштів не було. Кошти за які придбаний ОСОБА_5 автомобіль та вклади в банках, це кошти з проданої ним квартири в ОСОБА_10 в 2011 році. ОСОБА_2 на сімейних святкуваннях не було, була лише у 2019 році на весіллі її доньки. Коли ОСОБА_5 лежав у лікарні вона з ОСОБА_11 та з її чоловіком постійно до нього їздили, оплачували все лікування. ОСОБА_2 та її син взагалі дядька в лікарні не відвідували. Здійснювали поховання ОСОБА_5 з домоволодіння ОСОБА_2 , оскільки в сусідньому селі Щербинівка поховані батьки ОСОБА_5 та так було ближче. Позивачка не приймала участь в похованні.
Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та пояснила, що ОСОБА_5 є її рідним дядьком та останній вважав її рідною дитиною. З позивачкою він мав періодичні стосунки та в неї постійно не проживав, а проживав тільки влітку. З 2001 року дядько був зареєстрований та проживав у них в с.Кравцівка. Дядько її дуже любив та все майно заповів їй, а не ОСОБА_12 , оскільки вони не мали міцних стосунків. Бюджет у ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був окремий. Крім ОСОБА_2 в цей же період ОСОБА_5 зустрічався з іншими жінками, з якими також проживав та підтримував стосунки. У ОСОБА_2 він став періодично проживати з 2016 року влітку, а потім приїжджав до смт Царичанки. У дядька з ОСОБА_2 не було спільного господарства та спільного бюджету. ОСОБА_2 та ОСОБА_5 харчувались окремо, вона ( ОСОБА_3 ) постійно йому готувала та він приїздив до неї майже кожного дня харчуватися.
Представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Стадницький С.А. заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не доведено факт проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_5 як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та бюджету, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона працює в Китайгородській сільській раді Дніпровського району Дніпропетровської області, являється депутатом. До неї звернулась ОСОБА_2 з проханням підтвердити факт проживання її з ОСОБА_5 на момент його смерті. Вона підписала Акт, яким було підтверджено факт спільного проживання ОСОБА_5 із ОСОБА_2 , оскільки їй було достовірно відомо про їхнє спільне проживання. Вказала, що проживає в с.Рибалки з 1989 року, а ОСОБА_12 із ОСОБА_9 з 1997 року за адресою АДРЕСА_2 . Вони вели спільне господарство, утримували худобу, постійно проживали вдвох за вказаною адресою. Бачила їх щотижня. Негативного про їхню сім`ю сказати нічого не може. ОСОБА_5 був зареєстрований за іншою адресою. Знає, що ОСОБА_5 проживав за вказаною адресою з 1997 року, оскільки проводяться обходи в селі представниками сільської ради і в погосподарській книзі робиться відмітка. Вказана інформація про проживання ОСОБА_5 з 1997 року в с.Рибалки міститься в погосподарській книзі, яка перебуває в сільській раді. Знає, що до 1997 року ОСОБА_5 проживав у Росії, а потім з 1997 по 2001 рік проживав із ОСОБА_2 . Знає, що періодично їздив до Росії. Про одруження ОСОБА_5 не відомо. Будинок, в якому проживав ОСОБА_5 з позивачкою належав ОСОБА_2 . У дворі домоволодіння розташовані будинок та кухня. Чи в одному будинку проживали ОСОБА_12 і ОСОБА_9 їй невідомо. Знає, що ОСОБА_12 і ОСОБА_9 їздили разом на свята, зустрічі однокласників, дні народження, вели себе як сім`я. Про інших жінок ОСОБА_5 їй нічого не відомо. Хто здійснював поховання ОСОБА_5 не знає. В яких відносинах ОСОБА_9 перебував з відповідачками не знає.
Допитаний в судовому засідання ОСОБА_8 пояснив, що він проживає в АДРЕСА_3 . Йому відомо, що ОСОБА_12 і ОСОБА_9 проживали разом із 1997 року в АДРЕСА_2 , вели господарство, їздили на свята, проживали як сім`я. Про інших жінок ОСОБА_14 йому невідомо. Автомобіль вони придбали разом, оскільки на ринку торгували кролями. До ОСОБА_15 приїздив в гості покійний брат ОСОБА_14 і його дружина. Акт щодо спільного проживання ОСОБА_9 і ОСОБА_12 він підписував, оскільки достовірно знає, що ОСОБА_9 почав проживати в с.Рибалки з 1997 року. У 1994 році у нього народилась дитина, а через три роки переїхав ОСОБА_9 . Щодо проживання ОСОБА_14 в Росії йому невідомо. Часто бачив ОСОБА_9 в с.Рибалки, через день. Знає, що в ОСОБА_14 була квартира в смт Царичанка і він часто їздив в Царичанку у квартиру. Бачив ОСОБА_16 і в АДРЕСА_4 . ОСОБА_12 і ОСОБА_9 ставились одне до одного добре, в них були сімейні стосунки, проживали як сім`я. Вказав, що він навчався в школі с.Дашківка та класний керівник ОСОБА_14 і його класний керівник це одна і та ж особа. Ця вчителька була на похороні ОСОБА_17 .?Останній раз бачив ОСОБА_16 перед операцією, через два дні після операції він помер. Хоронили ОСОБА_16 із домоволодіння ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснила, що ОСОБА_5 є її двоюрідним братом, який почав проживати разом із ОСОБА_15 із 1998 року. Проживали вони в цивільному шлюбі, хоч ОСОБА_20 . Ї пропонував ОСОБА_15 зареєструвати шлюб, але та відмовлялась, оскільки хотіла мати одне прізвище із сином. ОСОБА_18 і ОСОБА_15 вели спільне господарство мали корову, курей, качок, їздили на базар їх продавати, а пізніше завели кіз. Сімейний бюджет був у них спільний. Відносини ОСОБА_15 і ОСОБА_14 були добрі, дбали одне про одного. Про інших жінок ОСОБА_17 . Нічого не знає. Про інший шлюб ОСОБА_14 їй відомо, що та жінка померла, а ОСОБА_9 почав проживати із ОСОБА_12 після смерті дружини. ОСОБА_18 дуже кохав ОСОБА_15 ще із шкільних років. Бувала часто в гостях у ОСОБА_12 та ОСОБА_9 . ОСОБА_15 здійснила поховання ОСОБА_14 за свої кошти, всі поминальні дати відбувала.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_5 є її рідним дядьком, який до 1998 року проживав в ОСОБА_10 , а потім переїхав в Україну. До 2002 року проживав зі своєю матір`ю в с.Щербинівка, після смерті матері переїхав в АДРЕСА_5 до рідного брата. В 2006 році він купив квартиру в АДРЕСА_2 і проживав в своїй квартирі. Квартиру в ОСОБА_24 продав в 2013 році та частину коштів передав їй, ОСОБА_25 , та їхній матері, а інші кошти з продажу квартири положив на рахунки в « ОСОБА_26 » та « ОСОБА_27 ». У 2018 році ОСОБА_18 зустрів ОСОБА_15 та став з нею зустрічатися, але постійно однією сім`єю з нею не проживав, оскільки у ОСОБА_14 було багато жінок та коханок. З іншими жінками у цей же період він проживав триваліший час ніж з ОСОБА_28 після купівлі квартири в ОСОБА_29 постійно возив її матері в с.Кравцівка прання та там харчувався. Спільне господарство ОСОБА_18 з ОСОБА_15 не тримав та загального бюджету ніколи не мали. Жили вони з нею окремо, він в будинку, а ОСОБА_15 в літній кухні. З дядьком вона спілкувалась по телефону один раз в три дні, а бачились 3-4 рази на місяць на ринку в смт Петриківка, або в її батьків в с.Кравцівка. Після смерті ОСОБА_5 його тіло з морга повезли хоронити у двір ОСОБА_2 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 пояснила, що перебуває із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в товариських стосунках, була знайома із ОСОБА_5 . Вона являється фізичною особою підприємцем та відповідачка ОСОБА_31 працювала в її магазині продавцем. Вона часто відвозила ОСОБА_32 додому в с.Кравцівку, там і познайомилась із ОСОБА_5 , який дуже часто перебував вдома у матері ОСОБА_33 . Пізніше ОСОБА_5 почав дружити з її чоловіком. Дуже часто ОСОБА_18 приїздив до них в гості. ОСОБА_12 і ОСОБА_9 проживали в с.Рибалки як сусіди в окремих будинках. Вони приїжджали до ОСОБА_5 в гості в с.Рибалки та вона?бачила позивачку, яка жила в літній кухні, а ОСОБА_18 в будинку. З ними ОСОБА_12 ніколи не спілкувалась, коли вони сиділи надворі біля будинку. ОСОБА_18 сам тримав кролів, яких продавав. Спільного господарства ОСОБА_18 із позивачкою не вели. У ОСОБА_14 було багато жінок з якими він також проживав в цей період. Сейф з коштами, які були в його квартирі в АДРЕСА_2 , ОСОБА_18 перевіз в будинок с.Рибалки, оскільки в його квартирі в цей час проживала одна з його жінок, з якою він також зустрічався. В ОСОБА_24 продав квартиру, після чого купив автомобіль. Інші кошти роздав племінницям та залишок поклав рахунки в банк. Коли ОСОБА_18 перебував в лікарні в м.Дніпро ОСОБА_34 і ОСОБА_11 його лікували за свої кошти. Похованням ОСОБА_14 займалась вона за проханням?відповідачок. Вказала, що вона купила труну для ОСОБА_14 в ОСОБА_35 . ОСОБА_15 ніякого відношення до поховання не мала. Після поховання ОСОБА_15 влаштувала з нею сварку та вимагала у неї накладну на поховання. Щоб уникнути конфлікту вона їй виписала накладну. Під час похорон її чоловік ОСОБА_36 зібрав всіх козаків для поховання ОСОБА_17 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_37 пояснив, що відповідачка по справі ОСОБА_38 його дружина. З 2017 року по початок 2018 року ОСОБА_18 постійно проживав в своїй квартирі в АДРЕСА_2 . Продан в цій квартирі ні разу не була. З ОСОБА_12 познайомився у травні 2018 року, у померлого із позивачкою була домовленість щодо проживання. Він проживав в с.Рибалки періодично та тільки влітку. З квітня 2018 року по жовтень 2018 року він проживав в с.Рибалки, а потім переїхав до себе в квартиру в смт Царичанка. Спільного господарства ОСОБА_9 з ОСОБА_12 не вів. У 2019 році у квітні він також періодично їздив в с.Рибалки, а потім постійно приїздив в с.Кравцівку. У лікарні він з дружиною постійно відвідували ОСОБА_16 , коли він захворів. Поховання здійснювали за свої кошти із домоволодіння ОСОБА_12 . Ритуальні послуги замовляли у ОСОБА_39 за власні кошти.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, з`ясувавши правову позицію сторін та їх представників, заслухавши свідків, перевіривши доводи сторін, даючи оцінку доказам у їх сукупності об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та взаємозв`язку і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_6 , видане? ? Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 05 листопада 2020 року (а.с.83), який згідно довідки виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпропетровської області №679 від 06.04.2021р. був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 06 квітня 2003 року і по день смерті. На день смерті гр. ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав за вказаною адресою один (т.1 а.с.127).
Відповідно до акту від 17 грудня 2020 року складеного комісією в складі депутата Китайгородської сільської ради Мартинець Ю.Г., мешканців с.Рибалки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживав без реєстрації з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 з листопада 1997 року і по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та вели сумісне господарство (т.1 а.с.10).
Згідно з довідками виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпропетровської області №582 від 23.03.2021р. та №679 від 06.04.2021р., ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований в АДРЕСА_1 , починаючи з 06 квітня 2003 і по день смерті. На день смерті гр. ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав за вказаною адресою один (т.1 а.с.119, 127).
Згідно з інформацією Царичанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 14.12.2021 №1670/20.9-32, перевіркою по відділі, виконкомах сільських рад району та згідно Державного реєстру актів цивільного стану громадян встановлено, що актового запису про шлюб гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з моменту досягнення ними повноліття та до 03.11.2020 року не виявлено (т.1 а.с.155).
Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої входить:
- автомобіль марки PEUGEOT, модель PARTNER, 2013 року випуску, тип універсал-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_7 , який належав померлому спадкодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 від 30.07.2013 (т.1 а.с.11);
- грошові кошти з належним відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями, що знаходяться у Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» відповідно до Договору? ? №78213503 на вклад «Мій пенсійний депозит» на ім`я фізичної особи, укладеного 30.11.2017р. між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_5 (т.1 а.с.12);
Відповідно до накладної від 04.11.2020р., виданої ФОП ОСОБА_30 , ОСОБА_2 .? ? понесені витрати на поховання ОСОБА_5 на загальну суму 12 037, 00 грн. (т.1 а.с.52).
Також, згідно з рахунком від 04.11.2020р., виданим ФОП ОСОБА_40 , витрати на поминальний обід становили 6 000,00 грн. (т.1 а.с.51).
Згідно з копією накладної від 04.11.2020р., виданої ФОП ОСОБА_30 , загальна сума витрат на поховання ОСОБА_5 становила 12 037,00 грн., з яких 04.11.2020р. сплачено 8 000,00 грн. та борг в сумі 4 000,00 грн. сплачено ОСОБА_41 (т.1 а.с.90).
Позивачка ОСОБА_2 у встановлений законом строк звернулась до Царичанської державної нотаріальної контори із заявою від 09.02.2021р. про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , яка надійшла до Царичанської державної нотаріальної контори 16 лютого 2021 року (т.1 а.с.105-106).
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 травня 2021 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю у позивачки документів, підтверджуючих родинні відносини з померлим спадкодавцем, та правовстановлюючих документів на спадкове майно (т.1 а.с.39).
Відповідачка ОСОБА_3 , племінниця померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , спадщину у встановлений законом строк прийняла, подавши 29 березня 2021 року до державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Фрізен Н.Ю. заяву про прийняття спадщини, зареєстрована в реєстрі за № 152 спадкова справа №18/2021 (т.1 а.с.114).
Згідно заповіту складеного 06 грудня 2011 року та посвідченого Біловицькою І.І., секретарем виконавчого комітету Залеліївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за №203, ОСОБА_5 заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, які належатимуть йому на день його смерті ОСОБА_42 (т.1 а.с.118 зворот).
Згідно копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_8 , виданого Царичанським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 28.04.2018р. ОСОБА_43 28 квітня? ? 2018 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_44 , змінила прізвище на « ОСОБА_11 » (т.1 а.с.118).
Також, відповідачка ОСОБА_4 , племінниця померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , спадщину у встановлений законом строк прийняла, подавши 07 квітня 2021 року до державного нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори Фрізен Н.Ю. заяву про прийняття спадщини, зареєстрована в реєстрі за № 185 спадкова справа №18/2021 (т.1 а.с.122 на звороті - 123).
Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.
Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.
Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? і основоположних свобод людини (стаття 7).
Водночас Конституція України передбачає зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів у часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи.
Пунктом 1 розділу VII Прикінцевих положень Сімейного кодексу України визначено, що цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01 січня 2004 року.
Отже, норми СК України застосовуються лише в частині тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права та обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України.
Факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України з 01 січня 2004 року. Кодекс про шлюб та сім`ю УРСР не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживала разом без реєстрації шлюбу.
Як вбачається з позовної заяви, позивачка прохає встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1997 року по день смерті останнього.
Однак, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 1997 року до 01 січня 2004 року підстави відсутні, оскільки КпШС України не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживали разом без реєстрації шлюбу
Крім того, як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, позивачка ОСОБА_2 в період з 08.11.1981р. По 17.12.2009 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_45 , який згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 , яке видано Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області 21.112012, помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (т.1 а.с.149).
Вказана обставина виключає можливість встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 01 січня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_7 , оскільки протирічить вимогам ст.25 СК України.
Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Положеннями ст.25 СК України визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.
Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Положеннями статті 74 СК України встановлено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
З огляду на зазначені положення законодавства, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя. З урахуванням зазначеного, при вирішенні спору про поділ майна необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки.
На підтвердження факту спільного проживання та побуту з 1997р. по 03.11.2020р. позивачкою було надано до суду світлини із зображенням позивачки, померлого ОСОБА_5 , сина та онуків позивачки, знайомих та друзів, на яких зазначені особи на більшості світлин зображені під час спільного відпочинку, оригінали яких були досліджені в судовому засіданні.
Дослідженням вищевказаних доказів в судовому засіданні встановлено, що переважна більшість світлин були зроблені в період з 1997 року по 2009 рік, тобто під час перебування позивачки в шлюбі з іншим чоловіком, а не ОСОБА_5 .
Відповідно двох інших фотокарток від 18.04.2017 містяться зображення позивачки разом з ОСОБА_5 та іншими особами в кафетерії.
Також, позивачкою суду надані лист від 27.05.2014 адресований «крестнице Валечке и мужу ОСОБА_46 » (т.1а.с.41-42); телеграма поздоровлення « ІНФОРМАЦІЯ_8 » адресована ОСОБА_5 в с.Рибалки від сім`ї ОСОБА_47 (т.1а.с.44); телеграма адресована в с.Рудка ОСОБА_5 (т.1 а.с.45), листівка (т.1 а.с.43), лист поздоровлення ОСОБА_2 із м.Краснодар (т.1 а.с.197); листівка в с.Рибалки ОСОБА_5 (т.1 а.с.198), телеграма ОСОБА_5 в с.Рибалки (т.1 а.с.199), листи ОСОБА_2 , де згадується про чоловіка ОСОБА_48 (т.1 а.с.201-203).
Однак, факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, листування, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20, від 30 червня 2022 року у справі № 694/1540/20).
Також, покази свідків зі сторони позивача протирічать показам свідків зі сторони відповідачів, оскільки свідки позивача свідчать про постійність стосунків як чоловіка та дружини позивачки з померлим ОСОБА_5 , а свідки відповідачів вказують на періодичність зазначених стосунків та наявність у померлого ОСОБА_5 у цей же період, який зазначає позивачка, стосунків з іншими жінками.
У постанові Верховного Суду від 31 травня 2022 року у справі № 208/6075/20 (провадження № 61-75св22) зазначено, що показання свідків, допитаних під час судового розгляду, без наявності інших підтверджуючих доказів, не можуть бути самостійною підставою для встановлення факту спільного проживання.
Суд критично оцінює наданий акт, складений та підписаний депутатом та мешканцями с.Рибалки, оскільки інформація викладена у ньому «зі слів свідків». Разом з тим відповідно до довідок виконавчого комітету Царичанської селищної ради вбачається, що померлий ОСОБА_5 з 06 квітня 2003 року і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований та проживав один в АДРЕСА_1 .
Крім того, Декларація №0000-87ЕН-6Р6Х від 03.07.2018 року про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу (т.1 а.с.40), не може слугувати доказом спільного проживання та наявності сімейних відносин, оскільки в декларації в розділі «Адреса місця фактичного проживання або перебування» померлим ОСОБА_5 вказана саме адреса: АДРЕСА_1 . При цьому, при здійснення пацієнтом вибору лікаря, який буде надавати первинну медичну допомогу, відсутній обов`язок вибору лікаря лише за постійним місцем проживання пацієнта.
З наданих як позивачкою, так відповідачкою ОСОБА_3 накладних, на підтвердження понесених витрат на поховання ОСОБА_5 , вбачається, що обидві сторони несли вказані витрати. Однак, встановити частку кожного у понесених витратах не виявляється можливим.
Також, надані відповідачкою ОСОБА_3 копії чеків з аптечних пунктів (т.1 а.с.91-92), суд не бере до уваги, оскільки в них не зазначено, що медикаменти та інші засоби були придбані саме відповідачкою та саме для лікування чи інших потреб саме ОСОБА_5 ? ?
Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.
Однак, стороною позивачки суду не надано належних та допустимих доказів, а також не доведено в судовому засіданні сукупності вищевказаних усталених обставин та відносин, притаманних подружжю, між позивачкою ОСОБА_2 та померлим ОСОБА_5 , зокрема постійного сумісного проживання, сумісного ведення домашнього господарства, спільного ведення побуту, спільних витрат на придбання та утримання майна, а також наявності взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, тобто не доведено факт проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу у період з 16 грудня 2009 року по день смерті останнього.
Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.? ?
Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте),а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.
Жодного доказу щодо наявності доходу позивачки у зазначений в позові період, а також її спільної діяльності разом з ОСОБА_5 суду не надано.
Також суду не надано доказів, що спірний автомобіль був придбаний за спільні кошти позивачки та ОСОБА_5 , а також що кошти, які знаходяться на рахунках ОСОБА_5 , не є його особистими коштами, а були їх спільними з позивачкою.
Враховуючи вищевикладене в сукупності суд приходить до висновку, що у зазначеного в позові майна відсутні ознаки спільної сумісної власності, а, отже, підстав для визнання права власності на 1/2 цього майна за позивачкою не має.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Верховний Суд зазначає, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України).
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу та засад змагальності сторін, суд дійшов висновку про недоведеність факту проживання однією сім`єю позивачки та померлого ОСОБА_5 без шлюбу у період з 1997 року по день смерті останнього, а також про відсутність підстав для визнання права власності позивачки на зазначене у позові майно.
Частиною 2 статті 141 ЦК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.
Керуючись ст.ст.13, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позову ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_11 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_12 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину майна відмовити повністю.
Судові витрати позивачки покласти на останню.
? ? Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
? ? Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 28.12.2023 року.
? ? ? ? ? ? ? ? ? ? Суддя:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? Д.Г. Костюков