Справа № 203/5099/22
Провадження № 2/0203/563/2023
10.02.2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Єдаменко С.В.,
при секретарі Медведєвій А.В.,
за участю позивачки ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної ради про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні
28 грудня 2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовом до Дніпровської районної ради про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. В обґрунтування позову зазначено, що позивачка перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 31 грудня 2021 року позивачка була звільнена з посади. На час звільнення позивача, відповідачем не було проведено повного розрахунку, не було сплачено заборгованість по заробітній платі, яка складала 25 594 грн. 11 коп. У16 вересня 2022 року Кіровським районним судом міста Дніпропетровська було видано судовий наказ про стягнення з відповідача вказаної заборгованості по заробітній платі. Фактично відповідач здійснив виплату зазначеної заборгованості позивачці 22 грудня 2022 року. У зв`язку із цим позивачка просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 01 січня 2021 року по 22 грудня 2022 року у розмірі 106 012,50 грн., витрати по сплаті судового збору та витрати на оплату правової допомоги адвоката в розмірі 1 000,00 грн. (а.с. а.с. 1 2)
Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 05 січня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі, та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та їх представників (а.с. 25).
Судове засідання 25 січня 2023 року не відбулось, учасники справи в засідання не з`явились.
В судовому засіданні 10 лютого 2023 року за участю позивачки було проведено розгляд справи по суті.
Відповідач в судові засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення на його адресу судових повісток. З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст. 280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі з мотивів вказаних у позовній заяві.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Позивачка працювала на посаді головного спеціаліста відділу організаційно-кадрової роботи виконавчого апарату Дніпровської районної рада, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. а.с. 12 13).
31 грудня 2021 року позивачку було звільнено з вказаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується копією наказу № 108-к (а.с. 14)
У зв`язку з тим, що при звільненні, відповідач не провів повного розрахунку із позивачкою по заробітній платі, судовим наказом Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 16 вересня 2022 року у цивільній справі № 203/3520/22 (провадження № 2-н/0203/214/2022) з Дніпровської районної ради на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 25 594 грн. 11 коп. (а.с.18).
Відповідно до банківської виписки АТ КБ «Приватбанк» від 26.12.2022 р. зазначена заборгованість по заробітній платі перерахована відповідачем позивачці 22 грудня 2022 року в повному обсязі (а.с.19).
У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що відповідачем було допущено затримку розрахунку при звільненні позивачки в період з 01 січня 2021 року по 22 грудня 2022 року.
При визначенні наслідків вказаної затримки розрахунку суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст.2, Глави XV КЗпП України працівник має право звернутися до суду для вирішення трудового спору, захисту свого порушеного права.
Відповідно до ч. 7 ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Частиною 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» визначено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Нормою ст. 15 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.
Згідно ст. 47 КЗпП України передбачений обов`язок власника або уповноваженого ним органу в день звільнення видати працівникові трудову книжку та провести з ним розрахунок у строки, визначені ст. 116 КЗпП України.
В свою чергу, нормою ст. 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Статтею 117 КЗпП України (в редакції, чинній на час звільненні позивачки) було передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
При цьому, з 17 липня 2022 року набрала чинність нова редакція ч. 1 ст. 117 КЗпП України, яка передбачає, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позивачка має право на одержання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні зв період з 01 січня 2022 року по 17 липня 2022 рок (оскільки на день набрання чинності новою редакцією ч. 1 ст. 117 КЗпП минуло шість місяців, при цьому, відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, у зв`язку з чим період затримки розрахунку понад шість місяців але до набрання чинності новим законом не може бути виключений з розрахунку).
Порядок розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні визначений постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року (з наступними змінами та доповненнями).
Згідно абз. 4 п.2 вказаного Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, а якщо працівник на працював ці 2 місяці та попередні 2 місяці - виходячи з посадового окладу працівника.
Згідно довідки про заробітну плату позивачки від 30.12.2021 р. № 01-47/867 (а.с. 15) її заробітна плата у жовні 2021 року становила 11 180,00 грн., у листопаді 2021 року 6 145,00 грн. При цьому у жовтня 2021 року було 20 робочих днів, а у листопаді 2021 року 22 робочих дні, отже середньоденна заробітна плата позивачки становить 17 325,00 грн. / 42 дні = 412,50 грн.
Кількість робочих днів затримки розрахунку при звільненні в період з 01 січня 2022 року (наступний день після звільнення) по 17 липня 2022 року (день набрання чинності новою редакцією ч. 1 ст. 117 КЗпП України) становить 133 робочих дні.
Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає: 412 грн. 50 коп. (середньоденна заробітна плата за два місяці, які передують звільненню) * 133 робочі дні (за які здійснюється виплата середньої заробітної плати) = 54 862 грн. 50 коп.
При таких обставинах, враховуючи, що відповідачем було порушено строки виплати заробітної плати, у позивача наявне право на відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який становить 54 862 грн. 50 коп. і має бути стягнутий в судовому порядку. В решті позовних вимог слід відмовити.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір та витрати на оплату правової допомоги адвоката пропорційно до задоволених вимог в розмірі, відповідно, 548 грн. 63 коп. та 517 грн. 51 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 43, 58, 124 Конституції України, ст.ст. 15, 21 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 2, 40, 47, 115-117 КЗпП України, ст.ст. 57 60, 141, 208-210, 218 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Дніпровської районної ради про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 273, 289 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 10.02.2023 року.
Суддя С.В. Єдаменко