Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2023 р. Справа153/1430/22

Провадження2/153/261/22-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Швеця Р.В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович; приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович; приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якій просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №36638, вчинений 01.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем про стягнення з неї ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк», , заборгованості в розмірі 42577 гривень 05 копійок, а також просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем зазначено, що 21.08.2022 за місцем її роботи в бухгалтерії департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації вона дізналась про те, що відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В., виконавче провадження №67561779, було звернуто стягнення на її заробітну плату на підставі виконавчого напису №36638, виданого 01.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 42577 гривень 05 копійок. Однак, вона ніякого відношення до вказаного кредитного договору не має, жодних повідомлень, листів, інших претензійних дій та вимог досудового врегулювання спору не було. Позивач вказала, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, оскільки ніяких правовідносин і з відповідачем позивач ніколи не мала та не має, у зв`язку з тим, що ніяких фінансових договорів з Акціонерним товариством «Перший Український міжнародний Банк» вона не укладала, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що вона має заборгованість перед відповідачем. Враховуючи вказане, є всі підстави вважати вказаний виконавчий напис №36638 від 01.11.2021 про стягнення з неї на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 42577 гривень 05 копійок, вчиненим з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала письмове клопотання, вх.№295 від 10.01.2023, в якому просила долучити до матеріалів справи постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67561779 від 17.11.2021 та копію виконавчого напису 36638 від 01.11.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» про стягнення заборгованості в розмірі 42577 гривень 05 копійок. Також просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» Киричук Г.М. в судове засідання не з`явився. Суду надано заяву про визнання позовних вимог (в порядку ст.206 ЦПК України) та долучення доказів до матеріалів справи (вх.№6630 від 01.12.2022), в якій зазначено, що відповідач визнає позовні вимоги ОСОБА_1 до Банку в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення з Банку судового збору за подання позовної заяви. Також просив стягнути з відповідача лише 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору, інші 50 відсотків повернути позивачу з державного бюджету відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України. Також просив розглянути справу без участі представника Банку за наявними у справі матеріалами. Разом з вказаною заявою суду надано копію заяви №01 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 22.08.2017, копію заяви про вчинення виконавчого напису, виписку з особового рахунка за Кредитним договором №01, копію довіреності.

В порядку ст.178 ЦПК України від відповідача відзив на позов до суду не надходив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив.

Відмітка на поштовому повідомленні: «адресат відсутній за вказаною адресою», відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України свідчить про те, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Відповідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №36638 щодо звернення стягнення заборгованості за Кредитним договором №01 від 22.08.2017 з ОСОБА_1 , в розмірі 42577 гривень 05 копійок на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк».

Із постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, ВП №67561779 від 29 листопада 2021 року встановлено, що звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Департаменті соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації .

Із копії заяви про вчинення виконавчого напису представника Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» від 29.10.2021 встановлено, що представник Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. з проханням вчинити виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк», заборгованості в розмірі 42577 гривень 05 копійок по Кредитному договору №01.

Із копії заяви №01 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 22.08.2017 встановлено, що ОСОБА_1 уклала договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з ПАТ «ПУМБ» .

Із копії виписки з особового рахунку за Кредитним договором №01 від 22.08.2017 встановлено, що станом на 23.09.2021 сума заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором №01 від 22.08.2017 складає 42327 гривень 05 копійок.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з приписами ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат», пунктом 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року.

Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

На зазначений пункт посилався нотаріус у виконавчому написі.

Проте, при вчиненні виконавчого напису не враховано, що пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року на час їх застосування, а саме 17.06.2021, був визнаний судом незаконним та не чинними, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року: оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, з моменту її прийняття.

В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 20 червня 2018 року відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

Частиною 2 статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів вчинених в простій письмовій формі, оскільки пункт 2 Переліку з 22 лютого 2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічна позиція викладена у постанові ВП ВС від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17.

Оспорюваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Бригіда В.О. 01.11.2021 - в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений.

Суду не було надано ані відповідачем, ані приватним нотаріусом, добровільно або на виконання ухвали суду про витребування доказів того, що кредитний договір №01, укладений 22.08.2017 між Акціонерним товариством «Перший Український міжнародний Банк» та ОСОБА_1 був нотаріально посвідчений і оригінал якого було надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису.

Тобто, відповідачем не доведено суду ту обставину, що серед документів, наданих приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був наданий оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку.

Спірний виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, що є порушенням вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ №1172 від 29.06.1999 та є безумовною підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що відповідач визнав позовні вимоги повністю, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання виконавчого напису №36638, вчиненого 01.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 42577 гривень 05 копійок таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, а тому у порядку ч.6 ст.141 ЦПК України суд має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 992 гривень 40 копійок.

Разом з тим, за змістом ч.1 ст 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ст.141, 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд має підстави стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 50 % судового збору, а саме 496 гривень 20 копійок, інші 50 відсотків судового збору компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 142, 206, 247, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович; приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича №36638 від 01.11.2021 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк», , заборгованості у розмірі 42577 гривень 05 копійок.

Стягнути із Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» на користь держави судовий збір у сумі 496 гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний Банк» вулиця Андріївська, 4 місто Київ, 04070, .

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович, вулиця Героїв Крут, буд.4-В, прим.№47, місто Вінниця, 21001.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, проспект Петра Григоренка, 15, місто Київ.

Повний текст рішення складено 11.01.2023.

Суддя Р.В. Швець