ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/115/23 Справа № 216/3197/21 Суддя у 1-й інстанції - Онопченко Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
07 березня 2023 року м.Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Бондар Я.М.,
суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.
секретар судового засідання Шумило І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в порядку спрощенного позовного провадження, заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кравчука Андрія Сергійовича про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном,
Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 травня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Усунуто ОСОБА_1 перешкоди з боку ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користуванні 1/2 часткою будинку АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_3 передати ОСОБА_1 дублікати ключів від замків вхідних дверей будинку АДРЕСА_1 та всіх господарських приміщень на його території, у тому числі хвіртки, з відповідним відшкодуванням останнім вартості виготовлення таких дублікатів ключів.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1816 грн, тобто по 908 грн з кожного.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2023 року апеляційна скарга представника Павленка Вячеслава Вікторовича , який діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_2 залишена без задоволення. Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 травня 2022 року залишено без змін.

30 січня 2023 року до Дніпровського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кравчука Андрія Сергійовича надійшла заява про винесення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу в судах першої і апеляційної інстанцій.

В обґрунтування вимог заяви про ухвалення додаткового рішення представник позивача адвокат Кравчук А.С. посилається на те, що позивач 27.05.2022 року подав до суду першої інстанції докази понесених ним судових витрат під час розгляду справи в суді першої інстанції. При цьому, позивач не просив суд ухвалювати додаткове рішення, а лише зазначив, що скористається цим правом у разі набуття рішенням суду від 23.05.2022 року законної сили і за можливої недобросовісної поведінки відповідачів.

Надалі у відзиві на апеляційну скаргу позивачем було повідомлено апеляційний суд про те, що орієнтовно його витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції складатимуть 200 доларів США в перерахунку суми оплати на гривні, виходячи з офіційного курсу НБУ, встановленого на день підписання акту приймання-передачі наданих послуг (правової допомоги).

Вказує, що п.3 Додаткової угоди №2 до Договору №300521 про надання професійної правничої допомоги від 30.05.2021 передбачено, що вартість надання професійної правничої допомоги, визначеної у п.1 цієї Угоди становить фіксовану суму коштів 200 доларів США в перерахунку суми оплати на гривні, виходячи з офіційного курсу НБУ, встановленого на день підписання акту виконаних робіт (наданих послуг).

Представник позивача зазначає, що зазначену суму коштів позивач вніс на рахунок адвоката в якості передоплати в повному обсязі 23.08.2022 року в сумі 7 312,00 грн. (курс долара на день оплати становив 36,56 грн.), що підтверджено електронною копією меморіального ордеру №143617393, зарахування цих коштів підтверджено випискою з рахунку за 23.08.2022.

Окрім цього, 23.08.2022 позивач вніс на рахунок адвоката суму витрат у розмірі 8 775,00 грн. у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції в розмірі 300 доларів США в перерахунку суми оплати на гривні, виходячи з офіційного курсу НБУ на день підписання акту приймання-передачі наданих послуг - 23.05.2022 (курс долара США на день оплати - 29,25 грн.)

Вказує, що загальна сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу складає 16 087,00 грн.

Також матеріали справи містять докази витрат позивача та його представника на відправку поштової кореспонденції (копії описів вкладення у цінні листи, фіскальні чеки та інше) в розмірі 1 755,90 грн., які подавались суду першої інстанції та які в розумінні процесуального закону мають бути також відшкодовані відповідачами.

Сторона позивача вважає, що додатковим рішенням апеляційний суд має стягнути з відповідачів на користь позивача наведені вище витрати позивача під час розгляду справи в судах першої і апеляційної інстанцій.

У заяві клопотанні представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Павленко В.В. просить відмовити в задоволені заяви в частині стягнення з відповідачів, понесених позивачем витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 300 доларів США, що еквівалентно 8 775,00 грн. та витрат на поштову кореспонденцію в розмірі 1755,90 грн. та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції до 2000 грн.

При цьому, адвокат Павленко В.В. звертає увагу на те, що представник позивача визнає факт не подачі ним до суду першої інстанції заяви (усної чи письмової) про необхідність розподілу судових витрат, тому відповідно до норм ст.126 ЦПК України його право на вчинення процесуальної дії втрачено із закінченням строку, встановленого законом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків залишаються без розгляду, а заявлені вимоги без задоволення.

Також представник відповідача вважає, що дана справа не є складною, тому вважає, що витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції необхідно зменшити до 2000 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши думку представника позивача Кравчука А.С. , який підтримав доводи і вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення, просив заяву задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідачів на користь позивача понесені останнім судові витрати на правничу допомогу в судах першої і апеляційної інстанцій в розмірі 16 087,00 грн. та 1 755,90 грн. витрат на відправку поштової кореспонденції, дослідивши надані докази, колегія суддів вважає, що заява представника позивача Кравчука А.С. підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до положень ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, матеріалами справи встановлено, що 30 травня 2022 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Кравчуком А.С. подано клопотання про долучення доказів судових витрат позивача під час розгляду справи в суді першої інстанції, а саме: сканкопії Договору №300520 про надання правничої (правової) допомоги від 30.05.2021; сканкопії Додаткової угоди №1 від 30.05.2021 до Договору №300520; сканкопії Акту №1 приймання-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги від 23.05.2022 року; роздруківку з вебпорталу Національного банку України про офіційний курс гривні щодо іноземних валют на 23.05.2022; роздруківку з вебпорталу АТ «Укрпошта» - ф. 103А; докази направлення копії клопотання з доданими до нього документами на адресу відповідачів (а.с.59-80, т.2).

Також у клопотанні зазначено, що у п.4.3 позовної заяви позивач повідомляв суд про те, що очікує на орієнтовну суму витрат у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції в розмірі 300 доларів США в перерахунку суми оплати на гривні, виходячи з офіційного курсу НБУ, встановленого на день вчинення відповідної дії, а також зазначив, що докази на підтвердження витрат на правничу допомогу адвоката будуть надані суду після підписання акту приймання-передачі протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому, у клопотанні представник позивача, пославшись на норми ч.2 ст.270 ЦПК України, зазначив про те, що позивач не просить ухвалювати додаткове рішення і скористується цим правом у разі набуття рішенням законної сили і за можливості недобросовісної поведінки відповідачів, які намагатимуться уникати виконання судового рішення.

Згідно положень ч.2 ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до змісту ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 травня 2022 року питання про стягнення витрат на правничу допомогу не вирішувалось і додаткове рішення не ухвалювалось, оскільки у клопотанні про долучення доказів сторона позивача не просила ухвалювати додаткове рішення.

Під час апеляційного перегляду справи 24 січня 2023 року рішення суду першої інстанції від 23 травня 2022 року було залишено без змін, відповідно перерозподіл судових витрат не здійснювався, тому колегія суддів дійшла висновку, що заява адвоката Кравчука А.С. в частині ухвалення додаткового рішення по судовим витратам на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції та понесеним позивачем витратам на відправку стороні відповідачів поштової кореспонденції не може бути задоволена, оскільки у відповідності з вимогами п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України це питання повинно вирішуватись судом, що ухвалив рішення, тобто судом першої інстанції.

Із відзиву на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 видно, що представник позивача Кравчук А.С. зазначав про те, що витрати на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції орієнтовно складатимуть 200 доларів США в перерахунку суми оплати на гривні, виходячи з офіційного курсу НБУ, встановленого на день підписання акту приймання-передачі наданих послуг та детальний опис наданих адвокатом послуг і докази якими вони підтверджуються будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення апеляційним судом (а.с.155, т.2).

Матеріалами справи встановлено, що повний текст постанови Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2023 року виготовлено 27 січня 2023.

Заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення з додатками до неї надійшла до Дніпровського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» 30 січня 2023 року, отже стороною позивача дотримано вимоги ч.8 ст.141 ЦПК України щодо подання доказів на підтвердження понесених судових витрат в суді апеляційної інстанції.

Згідно ст.ст.15, 133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, на підтвердження понесених стороною позивача витрат на правову допомогу під час апеляційного перегляду справи, адвокатом Кравчуком А.С. суду апеляційної інстанції подано: Ордер про надання правничої (правової допомоги) Серії АЕ №1073603 від 30.05.2021 між ОСОБА_1 та адвокатом Кравчуком А.С. (а.с.5, т.3); Додаткову угоду №2 до Договору №300521 від 28 липня 2022 на представництво інтересів в суді апеляційної інстанції (а.с.6, т.3); Акт №1 приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги за Додатковою угодою №2 від 28.07.2022, яким встановлено, що загальна вартість наданої правничої допомоги становить фіксовану суму коштів в розмірі 200 доларів США, що в перерахунку суми оплати на гривні за офіційним курсом НБУ на дату внесення Клієнтом оплати становило 7 312,00 грн. (а.с.7, т.3); Меморіальний ордер №143617393 від 23.08.2022 про одержання адвокатом Кравчуком А.С. 7 312,00 грн. (а.с.9, т.3); виписку з рахунку за 23.08.2022 на 7 312,00 грн. (а.с.10); офіційний курс валют станом на 23.08.2022 року (а.с.23-25, т.3).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Сторона відповідача просила зменшити суму витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції до 2000 грн., посилаючись на те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні на користь якої відбулося рішення всі його втрати на адвоката та представник відповідача Павленко В.В. вказував на те, що дана справа не підпадає під визначення складної неординарної справи, яка потребує самостійного з боку адвоката напрацювання відповідних примірників документів, тощо, тому і потрібно зменшити відшкодування витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів, беручи до уваги, що понесені стороною позивача витрати на правничу домопогу в суді апеляційної інстанції підтверджені належними та допустимими доказами, враховуючи об`єм та складність справи, тривалість розгляду справи в суді апеляційної інстанції, участь представника позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції, виготовлення та направлення відповідачам відзиву на апеляційну скаргу, клопотань про долучення доказів, участі в судових засіданнях в режимі відеоконференції, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та розумності їхньої вартості, не знаходить підстав для зменшення судових витрат на правничу допомогу, як просить сторона відповідача, тому вважає за необхідне вимоги сторони позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 7 312,00 грн. задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.137, 141, 270, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кравчука Андрія Сергійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Вимоги представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кравчука Андрія Сергійовича про стягнення витрат на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) витрати на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 7 312,00 грн., з кожного по 3 656 грн. (три тисячі шістсот п`ятдесят шість гривень).

В ухваленні додаткового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 8775,00 грн. за розгляд справи в суді першої інстанці та 1 755,90 грн. витрат на відправку поштової кореспонденції - відмовити.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 березня 2023 року.

Головуючий:

Судді: