Справа № 2-6747/10 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В.
Провадження № 22-ц/802/101/23 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Трикош Н. І.,

з участю:

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 2-6747/10, виданий 23 червня 2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області щодо боржника ОСОБА_1 з підстав, викладених в заяві.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 листопада 2022 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні її заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись з ухвалою суду, заявник подала апеляційну скаргу,в якій вказує, що судом не досліджено зібрані у справі докази та не надано належної правової оцінки у сукупності, що призвело до передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви. Просить ухвалу скасувати, заяву задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Судом встановлено, що 23 червня 2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано виконавчий лист у справі № 2-6747/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , як основного боржника, та ОСОБА_1 , як поручителя на користь ПАТ «УкрСиббанк» 610 459,66 грн. заборгованості за кредитними договором, на підставі чого постановою Другого відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження.

Відповідно до постанови про заміну сторони виконавчого провадження від 02.11.2017 року було замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк».

23.09. 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги №2306/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_2 , поручителем у якому є ОСОБА_1 ..

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 грудня 2020 року заяву ТзОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони задоволено, замінено стягувача у справі №2-6747/10 з ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника ТзОВ «Вердикт Капітал», проте постановою Волинського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року зазначена ухвала скасована, у задоволенні заяви ТзОВ «Вердикт Капітал» відмовлено у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів правонаступництва.

Саме відмову в задоволенні заяви ТзОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі згідно постанови Волинського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року зазначено як підставувизнання виконавчого листа № 2-6747/10 таким, що не підлягає виконанню,

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. При цьому суд приймає до уваги наявність відкритого виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-6747/10, а також те, що ТзОВ «Вердикт Капітал» не позбавлений права на повторне звернення до суду з метою вирішення питання про заміну стягувача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності передбачених законом підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, так як суд дійшов його з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права, про що також зазначено в апеляційній скарзі.

Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2019 року у справі №2-3558/2010 дійшов висновку про те, що саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Таким чином, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

В даному випадку з матеріалів справи убачається, що у заявника не припинений обов`язок щодо сплати заборгованості за кредитним договором, не встановлено також інших підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а тому ухвала суду, що оскаржується, відповідає нормам матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги є власним тлумаченням чинного законодавства особою, яка подала апеляційну скаргу, і висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 листопада 2022 року року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді :