Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/2522/15-ц
Провадження № 2/382/67/23
РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2023 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

за участю секретаря Купрієнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (правонаступник Акціонерне товариство "Сенс Банк") до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до вимог якого присив стягнути солідарно з відповідачів сумі заборгованості за кредитним договором у сумі 1757598 гривень 22 копійки та третейський збір у сумі 27095 гривень 06 копійок.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 09.03.2016 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», м. Київ, вул. Ковпака, 29, , р/р НОМЕР_3 , код 00039019, МФО 300023, заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 757 598 (один мільйон сімсот п`ятдесят сім тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 22 копійки, та 26 363 (двадцять шість тисяч триста шістдесят три гривні) 97 копійок судового збору, а в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Черних В. А. направлено заяву про перегляд заочного рішення Яготинського районного суду Київської області від 09.03.2016 року.

Ухвалою судді Яготинського районного суду Київської області від 10.02.2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 09 березня 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено. Заочне рішення Яготинського районного суду Київської області від 09 березня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, скасовано та призначено справу до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

Позов обгрунтовано тим, що 3 червня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладений договір кредиту № 402/110/08-Пі, відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 у тимчасове користування грошові кошти в сумі 35 000 дол. США зі сплатою 14,00 річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 02.06.2023 року. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за договором кредиту, 23 червня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 31-34/П-20, відповідно до якого поручителі зобов"язувались перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов"язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту. Свої зобов`язання, визначені п.п. 3.1 договорів кредиту, банком виконано належним чином в повному обсязі: відповідачу відкрито позичковий рахунок в Переяслав-Хмельницькому відділенні АКБ «Укрсоцбанк» та надано суму кредиту. ОСОБА_1 не виконуються умови договорів кредиту- порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів. Згідно з п.п. 3.3.7,3.3.8 Договору кредиту, ОСОБА_1 зобов`язана погашати кредитору кредит відповідно до п.п. 1.1 цього договору та сплачувати проценти та комісії в строки, встановлені в п.п. 2.4, 2.10 договору. Відповідно до п. 4.1 Договорів кредиту, у разі прострочення ОСОБА_1 терміну сплати комісії за дострокове погашення кредиту, визначеного в п.п. 2.4, 2.10 договору, строків сплати процентів, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених п.п. 1.1,3.2.3,3.3.14 договору, позичальник сплачує кредиторові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у цей період. Неналежне виконання взятих на себе зобов`язань ОСОБА_1 за договором кредиту, призвели до виникнення заборгованості, яка станом на 06.07.2015 року складає 1 757 598, 22 грн., та складається із заборгованості за кредитом- 719 695, 29 грн., заборгованості за відсотками- 691 319,67 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту-120 785, 08 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків- 225 798, 18 грн. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Просив стягнути солідарно з відповідачів вищевказану суму заборгованості та судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, що викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно копії свідоцтва про смерть від 26 травня 2022 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Черних В. О. просила відмовити в задоволенні позовних вимог та пояснила, що свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 3 червня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний Договір №402/110/08-Пі відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 35 000 дол. США зі сплатою 14% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 02.06.2023 року.

В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за договором кредиту, 3 червня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №31-34/П-20 відповідно до якого поручитель зобов`язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та випадках, передбачених Договором кредиту.

Відтак, в зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором ПАТ «Укрсоцбанк» просить стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 83 622 ( вісімдесят три тисячі шістсот двадцять два) долари США 49 центів, що по курсу НБУ станом на 06.07.2015 становить 1 757 598 ( один мільйон сімсот п`ятдесят сім тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 22 копійок, а також третейський збір в сумі 27 095 гривень.

Проте, вважає, що заявлені вимоги не підлягають до задоволення.

Так, як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_2 позичальник ОСОБА_1 померла, відтак відбулося припинення одних правовідносин і виникнення інших.

Зокрема, в зв`язку із смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, а тому умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Так, згідно зі статтею 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Отже, у разі смерті позичальника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в основному зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Саме такої позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 26 січня 2022 року по справі № 520/7281/15-ц, від 11 лютого 2022 року по справі № 482/1561/20-ц.

Крім того, слід звернути увагу на те, що зобов`язання за договором поруки нерозривно пов`язані з особою боржника, а тому оскільки ОСОБА_2 не поручався за виконання зобов`язання новим боржником договір поруки від 03.08.2008 №31-34/П-20 є припиненим в силу вимог закону.

Відповідно до частини першої статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконанням ним свого обов`язку.

Частиною першою статті 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з частиною першою статті 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником.

Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником у договорі поруки чи при переведенні боргу(частина третя статті 559 ЦК України).

У пункті 68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц (провадження № 14-49цс19) зазначено, що порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником (частина перша статті 523 ЦК України).

Додатково слід звернути увагу на те, що матеріали справи не містять додатку №2 до кредитного договору, а проведений позивачем розрахунок пені за несвоєчасне погашення боргу та погашення відсотків не відповідає вимогам закону.

Так, Верховний Суд неодноразово в своїх постановах звертає увагу на те, що облікова ставка НБУ встановлюється виключно для національної валюти України гривні, оскільки конвертація суми позики в іноземній валюті для визначення розміру процентів на рівні облікової ставки НБУ в національну валюту України гривню буде суперечити частині 1 та 3 ст.1049 ЦК щодо обов`язку позичальника.

Зокрема, Верховний Суд у постанові від 20.07.2022 у справі №757/27034/19-ц вказав, що «під час вирішення питання про можливість нарахування та стягнення процентів від суми позики у розмірі, визначеному на рівні облікової ставки НБУ, згідно з ч.1 ст.1048 ЦК необхідно мати на увазі, що такі проценти нараховуються у разі: якщо у договорі позики не зазначені проценти або не вказано, що він безпроцентний; предметом договору позики є кошти у національній валюті України гривні; період нарахування процентів від суми позики є період дії договору позики в межах строку, протягом якого позичальник може правомірно не сплачувати кредитору борг (що відбувається у разі повернення боргу періодичними платежами), оскільки на період після закінчення цього строку позика не надавалась.»

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 січня 2019 року по справі №464/3790/16-ц звернула увагу на те, що «враховуючи, що частиною першою статті 1048 ЦК України визначено єдиний розмір процентів, якщо такі договором позики не передбачені, - на рівні облікової ставки НБУ, яка встановлюється виключно для національної валюти України, тому вказана норма та, як наслідок, право позикодавця вимагати сплати процентів від суми позики, може бути надане та реалізоване лише у разі, якщо позика отримана у гривні, оскільки НБУ не визначає мінімальної вартості іноземних валют, що є прерогативою відповідних органів іноземних держав. Отже, у випадку отримання позики в іноземній валюті без обумовленої сторонами у ньому умови такої складової грошового зобов`язання як розмір і порядок сплати процентів від суми позики, положення частини першої статті 1048 ЦК України не можуть бути застосовані, з огляду на відсутність передбаченого ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором механізму (формули) їх застосування та нарахування. Конвертація суми позики в іноземній валюті для визначення розміру процентів на рівні облікової ставки НБУ в національну валюту України - гривню буде суперечити частинам першій, третій статті 1049 ЦК України щодо обов`язку позичальника.»

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її розгляду, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержанння процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов"язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому вдповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов"язок позичальнкиа повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З кредитного договору № 402/110/08-Пі, укладеного 3 червня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 (а.с.5-8, 19, 26) вбачається, що згідно п.1.1 предметом договору є надання ОСОБА_1 грошових коштів на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 35 000 доларів США зі сплатою 14 % річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених у Додатку № 1 до цього Договору. Погашення кредиту буде здійснюватися до 10 числа включно кожного місяця, починаючи з липня 2008 року, останній платіж: в червні 2023 року (п.п.1.1. 1 договору). Відповідно до п.1.3 в якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, комісій, можливої неустойки (пені, штрафу), а також інших витрат щодо задоволення вимог кредитора за договором, кредитором укладено відповідно до п.п.1.3.1 в день укладення цього договору з позичальником іпотечного договору, за умовами якого Позичальник передає кредитору в іпотеку нерухоме майно: домоволодіння, загальною площею 93, 60 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, з цільовим призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за вищевказаною адресою та належать позичальнику на праві приватної власності заставною вартістю за згодою сторін 339 500 грн., що за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього Договору (за 100 дол. США), що еквівалентно сумі 70 000 дол. США. В день укладення цього договору, укладено договір поруки з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Відповідно до п.2.4 нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості за кредитом, у валюті кредиту за методом факт/360, де факт- фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360- умовна кількість днів у році. П.2.10- у разі пролонгації кредиту з дня, наступного за днем пролонгації, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі процентної ставки, встановленої у п.п. 1.1 цього договору, збільшеної на процент річних… Згідно п.п. 3.3.7, 3.3.8 ОСОБА_1 зобов`язана сплачувати проценти за використання кредиту у порядку, визначеному п.п. 1.1., 2.4, 2.10 цього Договору та комісії в розмірі та в порядку, передбачених договором, своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1,2.4 цього Договору. Відповідно до п. 4.1 Договору, у разі прострочення ОСОБА_1 строків сплати процентів, визначених п.2.4, 2.10 цього Договору, комісій, передбачених умовами цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1,3.2.3,3.3.14 договору, позичальник сплачує кредиторові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Пунктом 4.2 передбачено, що у разі порушення позичальником вимог п.п.3.3.2,3.3.5,3.3.7-3.3.16- Позичальник зобов`язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 3 % від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованими процентами, за кожний випадок.

З договору поруки № 31-34/П-20 від 3 червня 2008 року, укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с.5-10, 20-21) вбачається, що згідно п.1.1 договору поручитель поручається перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_1 її обов`язків, що випливають з укладеного між нею та кредитором кредитного договору № 402/110/08-Пі, укладеного 3 червня 2008 року, в тому числі: повернення кредиту, виплати процентів за кредитом, комісій, неустойки (штрафів та пені) в розмірі та на умовах, визначених Договором кредиту, а також відшкодування витрат кредитора, пов`язаних з пред`явленням вимог і отримання виконання за договором кредиту та збитків кредитора, завданих порушенням Позичальником своїх обов`язків за Договором кредиту в порядку черговості, встановленої Договором кредиту. Пунктом 1.1.1 передбачено, що повернення позичальником кредиту, отриманого за Договором кредиту має здійснюватись в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 35 000 дол. США з кінцевим терміном повернення останньої його частини в сумі 95,00 дол. США не пізніше 2 червня 2023 року…, виплата позичальником процентів за кредитом у розмірі 14, 00 % річних та комісій, визначених договором кредиту, сплата позичальником неустойки (штрафів та пені), та виконання інших обов`язків. Згідно п. 3.1.2 у випадку порушення будь-якого обов`язку з забезпечених порукою зобов`язань відповідати перед кредитором як солідарні боржники всім своїм майном, на яке згідно з чинним законодавством України може бути звернено стягнення. У випадку порушення будь-якого обов`язку з забезпечених порукою зобов`язань кредитор має право звернути стягнення на майно поручителя та позичальника як солідарних боржників (п.3.4.1 договору). У раіз порушення поручителем вимог пункту 3.1.1 цього цього договору, поручитель зобов`язаний сплатити кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період порушення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

Відповідно до заяви на видачу готівки №1 від 03.06.2008 року банком було видано ОСОБА_1 35 тисяч доларів в сумі 169820, 00 гривень (а.с.11)

З інформації про умови кредитування (а.с.12-13) вбачається, що ОСОБА_1 ознайомлена з інформацією щодо кредитування АКБ «Укрсоцбанк», та умовами.

З розрахунку заборгованості (а.с.14-18) вбачається, що станом на 06.07.2015 року ОСОБА_1 має заборгованість у загальному розмірі 83 622, 49 дол. США, що складає 1 757 598, 22 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом- 719 695, 29 грн., заборгованість за відсотками- 691 319,67 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту-120 785, 08 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків- 225 798, 18 грн. Дана вимога направлена на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 що підтверджується копією рекомендованого повідомлення (а.с.23-24).

З вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» від 14.08.2015 року про усунення порушень зобов`язань (а.с.22) вбачається, що на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направлена вимога про необхідність погашення заборгованості у розмірі 83 622 дол. США 49 центів, що в еквіваленті в національну валюту по курсу НБУ складає 1 757 598 грн. 22 коп.

З довідки ПАТ "Укрсоцбанк" від 15 лютого 2016 року (а.с.53) вбачається, що в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за період з 03.06.2008 року по 15.02.2016 року було перераховано наступні суми : 17.07.2008 року сплачений борг за кредитом в сумі 680, 42 грн., 14.08.2008 року-668,33 грн., 18.09.2008 року- 1492,54 грн., 09.10.2008 року- 849, 08 грн., а всього 3690, 37 грн; 17.07.2008 року сплачено відсотків за кредитом у сумі 1581, 34 грн., 14.08.2008 року -2238, 07 грн., 18.09.2008 року- 1903, 23 грн., 09.10.2008 року- 2121, 60 грн., а всього сплачено відсотків на загальну суму 7844, 24 грн.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла в м. Яготин ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.117).

Відповідно до протоколу №2/2022 позачергових загальних зборів акціонерів АТ "Альфа-Банк" від 12.08.2022 року було вирішено згідно п. 2.1. змінити найменування банку АТ "Альфа-БАНК" на "Акціонерне Товариство "Сенс Банк" (а.с.173, 175-180).

Відповідно до частини першої статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконанням ним свого обов`язку.

Частиною першою статті 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з частиною першою статті 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником.

Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником у договорі поруки чи при переведенні боргу(частина третя статті 559 ЦК України).

У пункті 68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц (провадження № 14-49цс19) зазначено, що порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником (частина перша статті 523 ЦК України).

Так, Верховний Суд неодноразово в своїх постановах звертає увагу на те, що облікова ставка НБУ встановлюється виключно для національної валюти України гривні, оскільки конвертація суми позики в іноземній валюті для визначення розміру процентів на рівні облікової ставки НБУ в національну валюту України гривню буде суперечити чч.1, 3 ст.1049 ЦК щодо обов`язку позичальника.

Зокрема, Верховний Суд у постанові від 20.07.2022 у справі №757/27034/19-ц вказав, що «під час вирішення питання про можливість нарахування та стягнення процентів від суми позики у розмірі, визначеному на рівні облікової ставки НБУ, згідно з ч.1 ст.1048 ЦК необхідно мати на увазі, що такі проценти нараховуються у разі: якщо у договорі позики не зазначені проценти або не вказано, що він безпроцентний; предметом договору позики є кошти у національній валюті України гривні; період нарахування процентів від суми позики є період дії договору позики в межах строку, протягом якого позичальник може правомірно не сплачувати кредитору борг (що відбувається у разі повернення боргу періодичними платежами), оскільки на період після закінчення цього строку позика не надавалась.»

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 січня 2019 року по справі № 464/3790/16-ц звернула увагу на те, що «враховуючи, що частиною першою статті 1048 ЦК України визначено єдиний розмір процентів, якщо такі договором позики не передбачені, - на рівні облікової ставки НБУ, яка встановлюється виключно для національної валюти України, тому вказана норма та, як наслідок, право позикодавця вимагати сплати процентів від суми позики, може бути надане та реалізоване лише у разі, якщо позика отримана у гривні, оскільки НБУ не визначає мінімальної вартості іноземних валют, що є прерогативою відповідних органів іноземних держав. Отже, у випадку отримання позики в іноземній валюті без обумовленої сторонами у ньому умови такої складової грошового зобов`язання як розмір і порядок сплати процентів від суми позики, положення частини першої статті 1048 ЦК України не можуть бути застосовані, з огляду на відсутність передбаченого ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором механізму (формули) їх застосування та нарахування. Конвертація суми позики в іноземній валюті для визначення розміру процентів на рівні облікової ставки НБУ в національну валюту України - гривню буде суперечити частинам першій, третій статті 1049 ЦК України щодо обов`язку позичальника.»

Відповідно до вимог ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником у договорі поруки чи при переведенні боргу. Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Ліквідація боржника - юридичної особи не припиняє поруку, якщо до дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення боржника - юридичної особи кредитор звернувся до суду з позовом до поручителя у зв`язку з порушенням таким боржником зобов`язання.

Отже, як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_2 позичальник ОСОБА_1 померла, відтак відбулося припинення одних правовідносин і виникнення інших. Крім того, зобов`язання за договором поруки нерозривно пов`язані з особою боржника, а тому оскільки ОСОБА_2 не поручався за виконання зобов`язання новим боржником договір поруки від 03.08.2008 №31-34/П-20 є припиненим в силу вимог закону.

Зокрема, в зв`язку із смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, а тому умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. При цьому зі сторони позивача будь-яких клопотань чи та заяв щодо правонаступництва не надходило.

Таким чином, з огляду на викладене позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.258-259, 263, 265, 268, 354, 279, 141 ЦПК України, ст.ст.554, 523, 559, 1048,1049,1050,1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (правонаступник Акціонерне товариство "Сенс Банк") до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 26 грудня 2023 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тест рішення виготовлено 26.12.2023 року.

Суддя Кисіль О.А.