УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2023 року суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Руденко В.В., розглянувши матеріали позовної заява акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У провадження Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла на розгляд вищезазначена заява.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 19.12.2023 дана справа до розгляду визначена судді Руденко В.В.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, суддею встановлені наступні обставини.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно, зокрема, об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (іншими словами чи не викликала поведінка судді об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача) («Fey проти Австрії», рішення від 24 лютого 1993 року, Series A №255, пп. 28 та 30, «Wettstein проти Швейцарії», №33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, встановлено, що суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо відводу (самовідводу). За принципом, неодноразово викладеним у рішеннях Європейського суду, суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і сторонам у процесі довіру (рішення від 01.10.1982 року «Пєрсак проти Бельгії», від 15.12.2011 року «Паскал проти України», «Ветштайн проти Швейцарії» та інші).

Відповідачем по даній справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в період з 2008 (час призначення судді Руденко В.В. на посаду судді в Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська) по 2021 рік працював на посаді помічника судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

На підставі викладеного та з метою недопущення сумніву сторін у справі в об`єктивності та неупередженості судді у розгляді даної справи, забезпечення довіри учасників справи до судових рішень, приходжу до висновку про наявність підстав для заявлення собі самовідводу, тому справу слід передати в канцелярію суду для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 38, 40, 258-261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити самовідвід головуючої судді Руденко В.В. у цивільній справі №199/10775/23 (2/199/3654/23) за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Цивільну справу №199/10775/23 (2/199/3654/23) за позовною заявою акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передати до канцелярії Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська для виконання вимог, передбачених ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Руденко