Провадження № 2/686/1103/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в порядку ст.. 247 ЦПК України, за правилами спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів в розмірі 58796 гривень 80 копійок боргу. На обґрунтування своїх вимог він вказав, що 02 серпня 2020 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно з умовами вказаного договору (розписки), відповідач отримала від нього суму грошових коштів у розмірі 38000 гривень, які зобов`язувалася повернути до 02.11.2020 року. На підтвердження відносин, що випливають з договору позики, відповідачем було власноручно написано розписку.

Проте до цього часу відповідач не виконала взятих на себе грошових зобов`язань та ухиляється від їх виконання.

Таким чином, між сторонами була дотримана форма договору позики, який оформлено розпискою, чим посвідчено передання позивачем відповідачеві коштів в розмірі 38000 гривень у строк до 02.11.2020 року.

Відповідно до положень 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімумів доходів громадян. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до боргової розписки від 02.08.2020 року відповідач зобов`язалася повернути йому борг в сумі 38000 гривень у строк до 02.11.2020 року.

Проценти за позикою від 02.08.2020 року (за період з 02.08.2020 року по 31.08.2022 року) складають 7726 грн. 50 коп.

Крім того, йому заподіяні, в результаті прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, збитки внаслідок інфляції з листопада 2020 року по липень 2022 року, які становлять 10987 грн.07 коп.

Також, розмір трьох процентів річних від простроченої суми 38000 грн. за період з 03.11.2020 року по 31.08.2022 року складає 2083 грн. 23 коп.

Таким чином, в загальній сумі стягненню з відповідача на його користь підлягають грошові кошти в розмірі 58796 грн.80 коп., а саме 38000 грн.00 коп.+2083 грн.23 коп.+10987 грн.07 коп.+2083 грн.23 коп).

Позивач направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 02 серпня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно з умовами вказаного договору (розписки), відповідач отримала від нього суму грошових коштів у розмірі 38000 гривень, які зобов`язувалася повернути до 02.11.2020 року. На підтвердження відносин, що випливають з договору позики, відповідачем було власноручно написано розписку

Свої зобов`язання відповідач не виконав, кошти не повернув.

Згідно з нормами ст. 1046 та ст. 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. п. 15, 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України -у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення (Розділ доповнено пунктом 15 згідно із Законом № 691-20 від 16.06.2020). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). (Розділ доповнено пунктом 18 згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 встановлено карантин та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Дія карантину було продовжено постановами Кабінету Міністрів України.

В судовому засіданні судом встановлено, що в порушення умов договору позики ОСОБА_2 не повернула ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 38000 грн., а тому слід стягнути вказані кошти з відповідача в судовому порядку.

Також, слід стягнути з відповідача, у відповідності з ст.1048 ЦК України - 7726 грн. 50 коп. процентів за позикою, за період з 02.08.2020 року по 31.08.2022 року.

При цьому, з врахуванням п.п. 15,18 Перехідних положень, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення збитків заподіяних внаслідок інфляції, з листопада 2020 року по липень 2022 року, в розмірі 10987 грн.07 коп. та трьох процентів річних від простроченої суми 38000 грн., за період з 03.11.2020 року по 31.08.2022 року, в розмірі 2083 грн. 23 коп. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 625, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 18, 81, 258, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає в АДРЕСА_2 - 45726 гривень 50 копійок боргу та 808 гривень 81 копійок сплоченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: О.В. Мазурок