Справа № 577/5989/23
Провадження № 2/577/1361/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Кузнєцовій О.Л.

з участю представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотоп цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Конотопської міської ради та ОСОБА_4 про часткове скасування рішення виконавчого комітету Конотопської міської ради щодо визначення способів участі у вихованні дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом та просить скасувати рішення виконавчого комітету Конотопського міської ради від 14 липня 2023 року № 162 щодо визначення способів участі ОСОБА_4 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині зустрічей ОСОБА_4 з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері. Свої вимоги мотивує тим, що 14.07.2023 року виконавчий комітет Конотопської міської ради прийняв рішення № 162 щодо визначення способів участі відповідача ОСОБА_4 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановив наступний порядок: 1. Перші п`ять зустрічей щопонеділка та щосереди з 11 год. 30 хв. до 13 год. 00 хв. проводити у присутності матері дитини та психолога міського центру соціальних служб без присутності інших осіб, перші дві з яких відбуватимуться за адресою, заявленою матір`ю дитини на комісії з питань захисту прав дитини, а саме: АДРЕСА_1 . В подальшому щосереди та щосуботи з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. без присутності матері за умови дотримання режиму харчування, правил безпеки, установлених для дітей даного віку, задовільного стану здоров`я дитини, повідомлення про місце знаходження дитини, вчасного повернення дитини матері не пізніше 19 год. 00 хв. 2. Якщо батько не зможе у визначений час спілкуватися з дитиною, то інший час для спілкування батьки визначають за спільною згодою. 3. Рекомендовано ОСОБА_4 не порушувати графіку побачення, приділяти дитині увагу та турботу, виховувати сина, матеріально утримувати. 4. Рекомендовано ОСОБА_3 не перешкоджати зустрічам та спілкуванню батька ОСОБА_4 з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначене рішення в частині зустрічей ОСОБА_4 з малолітнім сином без присутності матері вважає таким, що суперечить правам та інтересам дитини та підлягає скасуванню, оскільки на початку липня 2022 року ОСОБА_4 залишив сім`ю і з цього часу вони разом не проживали та подружніх відносин не підтримували. Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 червня 2023 року шлюб був розірваний, малолітній син ОСОБА_6 залишений проживати з нею. З часу залишення сім`ї і до травня 2023 року ОСОБА_4 фактично дитиною не цікавився і будь-якої участі у її вихованні не приймав. Декілька разів ОСОБА_4 під приводом спілкування із сином виявляв бажання до зустрічі, які в результаті зводилися до з`ясування стосунків з нею і відсутністю будь-якого інтересу до сина. У травні місяці від представника органу опіки і піклування стало відомо, що ОСОБА_4 звернувся до них із заявою щодо визначення способів участі у вихованні малолітнього сина. Але вона ніколи не перешкоджала спілкуванню відповідача з дитиною, а навпаки була засмучена відсутністю інтересу батька до свого сина. Вона пояснила ситуацію представнику органу опіки і піклування, надала для обстеження ними умов проживання разом із дитиною, житло та всіляко сприяла об`єктивному вирішенню цього питання в інтересах дитини. Однак, по не зрозумілим причинам, із самого початку було очевидним упереджене ставлення до неї та намагання звинуватити у неправомірній поведінці, яка мов би шкодить дитині. Таке ж відношення продовжувало мати місце і на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Вона намагалася пояснити, що фактично батько дитини з її народження будь-якої участі у вихованні сина не приймав, дитина його не знає і тому на даний час спілкування батька та дитини без її присутності, зважаючи на вік дитини та фактичні обставини, є неможливим, оскільки це суперечить правам та інтересам дитини. Однак члени комісії на її пояснення не зважали, внаслідок чого прийняли відповідне рішення. Вважає, що побачення дитини з батьком у відсутність матері може провокувати у дитини психоемоційний стрес, який може вплинути на поведінку дитини, стан її здоров`я та відносини з оточенням та у родині і безумовно не відповідає її інтересам. Отже, виходячи з балансу інтересів дитини та її з відповідачем, на даний час є можливим визначення способу участі батька у вихованні дитини у виді періодичних та систематичних побачень лише за її участі, як матері дитини, в місцях, визначених за попередньою домовленістю із нею.

Позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять задовольнити. Разом з тим, пояснили, що наразі дитині 01 рік 07 місяців. Батько не проживає з дитиною з липня 2022 року, коли дитині було 2 місяці між позивачем і відповідачем були напружені відносини. Тривалий час інтересу до дитини ОСОБА_4 не проявляв. Позивач не чинила перешкод відповідачу ОСОБА_7 у зустрічах та спілкуванні з дитиною, оскільки батько дитиною не цікавився. Хлопчик дуже прив`язаний до матері і емоційно реагує на її відсутність. З психологічної характеристики вбачається, що у дитини спостерігається підвищена тривожність при зникненні мами з поля зору. Впізнає маму, бабусю й дідуся по фото. На фото тата реакція відсутня. Наполягають, що наразі дитина маленького віку. Побачення дитини з батьком без матері може провокувати у дитини психоемоційний стрес. Рішення виконавчого комітету в частині 5 зустрічей батька з дитиною у присутності матері та психолога не відбулися, оскільки такі зустрічі не були організовані (ніхто не телефонував, не домовлявся, не узгоджував місце та час). З жовтня 2022 року по травень 2023 року жодних контактів у дитини з батьком не було. Не заперечує, що після винесення рішення відповідач телефонував щодо зустрічі, але позивач відмовила оскільки не отримала рішення органу опіки та піклування.

Представник відповідача виконавчого комітету Конотопської міської ради Дем`яненко А.О. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує, та пояснила, що наприкінці 2022 року до служби звернувся відповідач ОСОБА_4 . Був стурбований, тим що тривалий час не бачив дитини, оскільки позивач перешкоджає йому в цьому. Йому була надана консультація з цього питання. В подальшому, відповідач звернувся на весні 2023 року і ним була написана заява. Вони займалися вивченням проблеми, були обстежені умови проживання, викликані на розмову як батько, так і мати. Винесено на розгляд комісії питання, оскільки мати в категоричній формі відмовилася від будь-яких зустрічей батька з сином. На комісії позивач висловила аналогічну думку. На підставі вивчених документів було прийнято рішення, яке згодом було затверджено на засіданні виконавчого комітету. Саме таке рішення було прийнято з метою уникнення конфліктів та сварок між батьками дитини. Намагалися організувати зустріч батька з дитиною в присутності матері та психолога, але мати відмовилася. Рішення було прийнято тільки в інтересах дитини. Були враховані всі обставини: вік дитини, стан здоров`я, режим дня, харчування.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_2 проти позовних заперечують, при ухваленні рішення просять врахувати відзив на позовну заяву. Крім того, відповідач ОСОБА_4 додатково пояснив, що проживали з дружиною та її батьками, на нього постійно чинився психологічний тиск. Після народження дитини конфлікти почастішали. Просив дружину з`їхати від батьків, але дружина відмовлялася. Напружені відносини з часом тільки посилювались. Одного разу дружина поставила ультиматум, що якщо він не піде добровільно, то його «викинуть» з будинку. Пішов від дружини, винайняв житло, згодом розлучилися. Постійно намагався побачити дитину, але дружина не змінювала свою поведінку, під час кожної зустрічі був конфлікт і під час останньої зустрічі колишня дружина повідомила, що він побачить дитину тільки через суд. Не було іншого виходу, як звернутися до органу опіки та піклування за допомогою. Після того, як було прийнято рішення, він телефонував колишній дружині, щоб організувати зустріч, але вона відмовила. Бажає приймати участь у вихованні сина. Категорично не згоден, щоб зустрічі проводилися в присутності матері, оскільки це буде приводити до конфлікту.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч. 1, 2, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

За змістом ст. 150, 155 Сімейного кодексу України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ст. 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.

Ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У ст. 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Згідно ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Рішенням виконавчого комітету Конотопської міської ради № 162 від 14.07.2023 року встановлено наступний порядок участі ОСОБА_4 у вихованні малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : 1. Перші п`ять зустрічей щопонеділка та щосереди з 11 год. 30 хв. до 13 год. 00 хв. проводити у присутності матері дитини та психолога міського центру соціальних служб без присутності інших осіб, перші дві з яких відбуватимуться за адресою, заявленою матір`ю дитини на комісії з питань захисту прав дитини, а саме: АДРЕСА_1 . В подальшому щосереди та щосуботи з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. без присутності матері за умови дотримання режиму харчування, правил безпеки, установлених для дітей даного віку, задовільного стану здоров`я дитини, повідомлення про місце знаходження дитини, вчасного повернення дитини матері не пізніше 19 год. 00 хв. 2. Якщо батько не зможе у визначений час спілкуватися з дитиною, то інший час для спілкування батьки визначають за спільною згодою. 3. Рекомендовано ОСОБА_4 не порушувати графіку побачення, приділяти дитині увагу та турботу, виховувати сина, матеріально утримувати. 4. Рекомендовано ОСОБА_3 не перешкоджати зустрічам та спілкуванню батька, ОСОБА_4 , з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Згідно рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22.06.2023 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований 23.07.2021 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис № 662, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати з ОСОБА_3 ( а.с. 6).

Відповідно до психолого-педагогічної характеристики практичного психолога ОСОБА_8 від 27.09.2023 року на малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що він розвивається в межах вікової норми. Хлопчик відкритий, але йде на контакт з дорослим в присутності мами (на початку знайомства спостерігалася настороженість, ховання за маму, що дозволяє припустити про наявність емоційних реакцій при «зниканні» знайомого дорослого з поля зору дитини). В емоційній сфері спостерігається підвищена тривожність при зниканні мами з поля зору (звична реакція дитини цього віку). Мирон відгукується на ім`я, впізнає маму, бабусю і дідуся по фото ( спостерігається пожвавлення, присутня посмішка, показує пальчиком і каже «мама», «ба», «ді»). На фото тата реакція відсутня. Висновки: дитина розвивається в межах вікової норми. Спілкування з незнайомими людьми може викликати гострі емоційні реакції і підвищувати рівень особистісної тривожності дитини (а.с. 7).

З копії акту обстеження умов проживання від 30.05.2023 року вбачається, що умови проживання у будинку за адресою: АДРЕСА_2 добрі, в будинку чисто, прибрано, провітрено. Будинок оснащений меблями нового зразка. За цією адресою проживають та зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_5 (а.с. 9).

Відповідно до довідки про доходи / сплачені аліменти ОСОБА_4 щомісяця сплачує аліменти, починаючи з листопада 2022 року по жовтень 2023 року (а.с. 26).

З талону повідомлення єдиного обліку №10984 вбачається, що 02.08.2023 року ОСОБА_4 звертався з заявою до поліції про те, що колишня дружина ОСОБА_3 забороняє йому зустрічатися із спільною дитиною (а.с. 27).

Згідно копії акту обстеження умов проживання від 15.06.2023 року проведено обстеження за адресою: АДРЕСА_3 , умови проживання: чисто, прибрано, провітрено. Квартира оснащена необхідними меблями та технікою сучасного зразка. Для виховання дитини відведена окрема кімната, в якій є шафа, диван, килим, тумба та телевізор, кімната облаштована речами для відпочинку та розваг. За цією адресою проживають та зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.с. 28).

Відповідно до висновку № 70 оцінки потреб сім`ї за період з 15.06.2023 року по 19.06.2023 року, батько ОСОБА_11 здатний виконувати обов`язки з виховання дитини та доглядати за нею (а.с. 29).

Свідок ОСОБА_12 , допитана в судовому засіданні, пояснила, що знає позивача тривалий час, відповідача також знає. Неприязних стосунків немає. ОСОБА_4 залишив сім`ю, коли ОСОБА_6 було 2 місяці. Після цього ОСОБА_4 зустрічався з ОСОБА_13 лише для з`ясування відносин, але дитиною він не цікавився. Не привітав дитину навіть з днем народження, коли дитині був 1 рік. ОСОБА_3 не чинила перешкод ОСОБА_4 в зустрічах з дитиною.

Свідок ОСОБА_14 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що є батьком ОСОБА_3 . ОСОБА_4 пішов із сім`ї, коли онуку був 1 місяць. Під час зустрічей ОСОБА_4 вчиняв конфлікти та сварки, про дитину не цікавився. Коли ОСОБА_15 працює, онук знаходиться з бабусею.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона мати позивача ОСОБА_3 . Зять пішов з сім`ї коли ОСОБА_6 був 1 місяць 1 тиждень. Коли зять пішов з сім`ї, вони всі дуже переживали. Під час зустрічей з донькою ОСОБА_4 постійно сварився та ображав її. Після того як на зустріч з донькою почав ходити чоловік (батько ОСОБА_17 ), ОСОБА_18 не міг можливості ображати її і тому ці зустрічі йому були не цікаві. І згодом, він перестав їх шукати. Майже рік не зустрічався, не бачив дитини. Ніхто не заперечує, щоб ОСОБА_4 бачив дитину і зустрічався з нею. Але зустрічі повинні відбуватися тільки в присутності ОСОБА_17 , оскільки хлопчик не бачив батька майже рік, він буде плакати і не залишиться з ним наодинці.

Свідок ОСОБА_19 , допитана в судовому засіданні, пояснила, що працює психологом Конотопського міського центру соціальних служб. ОСОБА_4 знає, зустрічалися під час виконання своїх посадових обов`язків. Він звернувся до неї з рішенням виконавчого комітету для організації зустрічі, телефонувала ОСОБА_3 . Вона повідомила, що на даний час рішення комісії не отримала і тому поки що не має про що говорити.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомили свідки. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання підтверджуються і доповнюються іншими зібраними по справі доказами.

В судовому засіданні встановлено, що після припинення спільного проживання між сторонами склалися неприязні відносини, вони не можуть в добровільному порядку вирішити питання щодо можливості спілкування батька з малолітнім сином, відповідач наполягає на тому, щоб такі зустрічі відбувались за відсутності матері дитини.

Під час розгляду справи не спростовано наявність у відповідача права на особисте спілкування з дитиною, передбачене положеннями ч. 2 ст. 157 СК України, також не доведено позивачем неспроможність батька спілкуватися з дитиною та доглядати за нею, що могло б перешкоджати нормальному її розвитку.

В той же час згідно положень ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отже при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

За змістом ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Рішенням виконавчого комітету Конотопської міської ради № 162 від 14.07.2023 року встановлено наступний порядок участі ОСОБА_4 у вихованні малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : 1. Перші п`ять зустрічей щопонеділка та щосереди з 11 год. 30 хв. до 13 год. 00 хв. проводити у присутності матері дитини та психолога міського центру соціальних служб без присутності інших осіб, перші дві з яких відбуватимуться за адресою, заявленою матір`ю дитини на комісії з питань захисту прав дитини, а саме: АДРЕСА_1 . В подальшому щосереди та щосуботи з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. без присутності матері за умови дотримання режиму харчування, правил безпеки, установлених для дітей даного віку, задовільного стану здоров`я дитини, повідомлення про місце знаходження дитини, вчасного повернення дитини матері не пізніше 19 год. 00 хв. 2. Якщо батько не зможе у визначений час спілкуватися з дитиною, то інший час для спілкування батьки визначають за спільною згодою. 3. Рекомендовано ОСОБА_4 не порушувати графіку побачення, приділяти дитині увагу та турботу, виховувати сина, матеріально утримувати. 4. Рекомендовано ОСОБА_3 не перешкоджати зустрічам та спілкуванню батька, ОСОБА_4 , з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В той же час, як вже було встановлено судом малолітній син сторін, на час розгляду справи, не досяг 2-річного віку (1 рік 7 місяців), більше року мешкає окремо від батька, фактично не знає батька, оскільки останній залишив родину, коли йому було 2 місяці, дуже прив`язаний до матері і емоційно реагує на її відсутність.

Вказана обставини є суттєвою та не була врахована органом опіки і піклування при прийнятті рішення щодо способів та порядку участі ОСОБА_4 у вихованні дитини, а саме: побачення батька з малолітнім сином без присутності матері.

Враховуючи вік дитини, яка не досягла 2-річного віку, неприязні відносини між батьками, прив`язаність дитини до матері, а також відсутність доказів того, що побачення дитини з батьком у відсутність матері, не буде провокувати у дитини психоемоційний стрес, який може вплинути на поведінку дитини, стан її здоров`я та відносини з оточенням та у родині, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ст. ст. 153, 159, 161 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 76-81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 20 серпня 2021 року органом 5930) задовольнити.

Скасувати рішення виконавчого комітету Конотопського міської ради від 14 липня 2023 року № 162 щодо визначення способів участі ОСОБА_4 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в частині зустрічей ОСОБА_4 з малолітнім сином ОСОБА_5 , без присутності матері.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Буток Т. А.