ПОСТАНОВА

Іменем України

05 грудня 2023 року м. Кропивницький

справа № 398/6047/21

провадження № 22-ц/4809/1159/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Головань А.М., Мурашко С.І.

за участю секретаря судового засідання Зубіцької Н. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач Приватне підприємство «Електромехпром»,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Електромехпром» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за період розрахунку при звільненні за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Електромехпром» на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 червня 2023 року (суддя Нерода Л.М.),-

В С Т А Н О В И В :

Позовна заява, вимоги, обґрунтування, відзив

ОСОБА_1 у грудні 2021 року звернулася до суду з вимогою до Приватного підприємства «Електромехпром» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за період розрахунку при звільненні, а саме, просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.09.2018 року по 30 червня 2021 року включно в сумі 176301,86 грн; середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні, за період з 01.07.2021 року по день ухвалення рішення суду.

В обґрунтування вимог вказано, що позивач працювала на Приватному підприємстві «Електромехпром» на посаді заступника директора з січня 2007 року до 30 червня 2021 року.

З 01.09.2018 до 30.06.21 відповідачем здійснювалося нарахування їй заробітної плати, при цьому сплачувалися відповідні податки і збори, що підтверджується довідкою ОК-5 від 09.09.2021, виданою Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області, однак їй заробітна плата виплачена не була.

За таких обставин позивач, відповідно до вимог ст.ст. 116, 117 КЗпП України, має право на стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, з 01.07.2021 по день ухвалення судового рішення.

У відзиві на позовну заяву представник Приватного підприємства «Електромехпром» адвокат Ковальов А.І заперечує проти задоволення позовних вимог повністю. Вказав, що позивач була звільнена з роботи згідно наказу № 33-к від 30.06.21, на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, тобто за систематичні прогули без поважних причин, що підтверджується актами про відсутність працівника на робочому місці з вересня 2018 року по 30 червня 2021 року. Тому, на їх думку, відсутні будь-які підстави для стягнення заборгованості по заробітній платі, оскільки, за період прогулу заробітна плата працівнику не виплачується.

У відповіді на відзив адвокат Портянко Є.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить задовольнити вимоги. Вказує, що директор підприємства відповідача ОСОБА_2 бувший чоловік позивачки, між ними є суперечності щодо спільного майна, припинення сімейних відносин, вказане вплинуло на виникнення спору у даній справі. Звертає увагу, що ОСОБА_1 не була звільнена протягом трьох років, які відповідач визначає як період прогулів роботи.

В запереченнях на відповідь на відзив адвокат відповідача ОСОБА_3 вказав, що позивач жодного відношення до заснування підприємства відповідача не має. Тривала відсутність працівника на роботі не потягнула своєчасного звільнення, так як підприємство намагалося з`ясувати підстави невиходу ОСОБА_1 на роботу.

Судове рішення

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.06.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 , задоволені частково.

Стягнуто з Приватного підприємства «Електромехпром» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 01.09.2018 року до 30.06.2021 року у розмірі 176 301 (сто сімдесят шість тисяч триста одна) грн 86 коп.

Суд першої інстанції виснував, що доказів позиції відповідача про те, що позивач була звільнена з роботи згідно наказу №33-к від 30.06.21, на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, тобто за систематичні прогули без поважних причин, що підтверджується актами про відсутність працівника на робочому місці з вересня 2018 року до 30 червня 2021 року, не підтверджені, не відповідають дійсним обставинам справи. Спростовується тим, що відповідачем в період з вересня 2018 року до 30 червня 2021 року здійснювалося нарахування позивачу заробітної плати, а також сплачувалися усі передбачені законодавством обов`язкові платежі, хоча працівнику заробітна плата не перераховувалася.

Апеляційна скарга

Не погоджуючись з судовим рішенням, адвокат Ковальов А.І. в інтересах відповідача просить скасувати рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.06.2023 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вказав, що основною підставою не нарахування позивачці заробітної плати є невиконання роботи, обумовленої трудовим договором. Під час прогулу, зарплата не нараховується і відповідно не виплачується. На дану обставину суд першої інстанції не звернув уваги, відтак дійшов помилкового висновку про задоволення вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу сторона позивача просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, скасуванню/зміні не підлягає. У спірний період ОСОБА_1 повністю виконувала трудові повноваження, працювала як дистанційно, так і на робочому місці. Звільнення нею не оскаржувалося до суду, через сімейні відносини. При звільненні їй була нарахована, але не виплачена компенсація за невикористану відпустку.

Стосовно ОСОБА_2 , директора підприємства порушена адміністративна справа за порушення законодавства про працю.

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу, адвокат відповідача просить відмовити в задоволенні позову, вказує мотиви аналогічні доводам скарги.

Рух справи

Ухвалою суду від 25 серпня 2023 року відкрито провадження у даній справі; встановлено строк для подачі відзиву.

31 серпня 2023 року закінчено підготовчі дії, справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 24 жовтня 2023 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

У зв`язку з участю головуючого судді Дьомич Л. М. в онлайн-підготовці суддів судових палат у цивільних справах апеляційних судів, що проводилась Національною школою суддів України, судове засідання у справі, призначене на 24 жовтня 2023 року, не відбулось, наступний судовий розгляд справи відкладено на 05 грудня 2023 року (а.с.68 том 2).

У встановленому процесуальним законом порядку сторін повідомлено про дату, час та місце призначеного на 05 грудня 2023 року засідання апеляційного суду у даній справі (а.с. 70-72 том 2).

Участь учасників справи в суді апеляційної інстанції

05 грудня 2023 року на електронну адресу апеляційного суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката Ковальова А.І. про відкладення розгляду справи. Клопотання обґрунтоване зайнятістю представника в кримінальній справі в Олександрійському міськрайонному суді. До клопотання долучено виклик до Олександрійського міськрайонного суду на 10 годину 00 хвилин 05 грудня 2023 року (а.с. 73-75 том 2).

Розглянувши заявлене клопотання, апеляційний суд не вбачає підстав для його задоволення.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд наголошує, що судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку. Невмотивоване відкладення судового розгляду свідчитиме про порушення принципу розумності строків розгляду справи та затягування судового процессу, що є недопустимим.

Розглядаючи клопотання адвоката відповідача про відкладення судового розгляду, колегія суддів прийняла до уваги, що розгляд даної справи призначений на 12.30 год 5 грудня 2023 року, зайнятість адвоката Ковальова А.І. в Олександрійському міськрайонному суді Кіровоградської області визначена, згідно судового виклику, з 10.00 годин 5 грудня 2023 року. Діючий процесуальний кодекс передбачає можливості участі у судовому засіданні в режимі відео конференції, з використанням власних технічних засобів.

Заява про відкладення подана в день судового засідання, хоча особа завчасно повідомлена про судовий розгляд, сторона позивача особисто з`явилася в судове засідання, прибувши з міста Полтава.

За викладеного, апеляційний суд відмовляє у задоволенні клопотання представника скаржника про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції позивач та її представник заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступного.

Фактичні обставини справи встановлені судом

Позивач працювала на Приватному підприємстві «Електромехпром» на посаді заступника директора з січня 2007 року до 30 червня 2021 року, що підтверджується письмовими доказами та не заперечується відповідачем.

ОСОБА_4 підприємством нараховувалася та виплачувалася заробітна плата до вересня 2018 року.

З 01.09.2018 року до 30.06.2021 року заробітна плата позивачу нараховувалася, але не виплачувалася, що підтверджується довідкою ОК-5 від 09.09.2021 року, виданою позивачу Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області.

Згідно з вказаною довідкою, сума нарахованої, але не виплаченої позивачу заробітної плати складає за період з 01.09.2018 року до 30.06.2021 року - 176 301 (сто сімдесят шість тисяч триста одна) грн 86 коп.

Наявність заборгованості відповідача перед позивачем по виплаті заробітної плати підтверджується листом Управління Держпраці у Кіровоградській області №Т/1055-02/16-03 від 04.11.2021 року, яким проводилася інспекційна перевірка за зверненням позивача.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги та оскаржуваного рішення суду

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються як в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.

Відповідно до ст. 376 ЦПК підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення в разі наведення в апеляційній скарзі доводів, які не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які призвели та вплинули на неправильність висновків суду.

Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та вправі звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За вимогами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 13 вказаного Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За статтею 81 зазначеного Кодексу, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У межах доводів апеляційної скарги зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції повністю відповідає. Вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Мотиви апеляційного суду

Спір між сторонами виник за наслідком трудових відносин. Позивач стверджує і належними доказами доводить порушення, невиплату заробітної плати.

Позовні вимоги задоволені частково, відмовлено в задоволенні вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, позивач рішення суду не оскаржувала, відтак вирішені вимоги в цій частині не підлягають перегляду, в порядку ст. 367 ЦПК,

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до вимог частини першої статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Судом першої інстанції достовірно з`ясовано про наявність заборгованості заробітної плати ОСОБА_1 з вини роботодавця ПП «Електромехпром».

За правилами статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За положеннями 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; у часники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З 01.09.2018 року до 30.06.2021 року заробітна плата позивачу нараховувалася, але не виплачувалася, що підтверджується довідкою ОК-5 від 09.09.2021 року, виданою позивачу Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області.

Сторона відповідача заперечувала щодо вимог і вказувала, що позивач була звільнена з роботи згідно наказу №33-к від 30.06.21, на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, тобто за систематичні прогули без поважних причин, що підтверджується актами про відсутність працівника на робочому місці з вересня 2018 року до 30 червня 2021 року, а так як вона не працювала, то відповідно не має права на оплату праці.

Однак підприємством в період з вересня 2018 року до 30 червня 2021 року здійснювалося нарахування позивачу заробітної плати, а також сплачувалися податки/платежі, а працівникові зарплата не виплачувалася.

В суді сторона позивача звертала увагу, вказувала в письмових поясненнях, що стосовно директора підприємства порушена адміністративна справа Управлінням Держпраці у Кіровоградській області.

ОСОБА_2 , займаючи посаду директора ПП «Електромехпром», вчинив адміністративне правопорушення порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, а також інші порушення вимог законодавства про працю, що кваліфікуються за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

В ході інспекційного відвідування проведеного на ПП «Електромехпром» з 01.11.2021 року по 02.11.2021 року, встановлено, що ОСОБА_2 порушено вимоги ч. 1 ст. 149 КЗпПУ щодо стягнення від порушника трудової дисципліни письмового пояснення до застосування дисциплінарного стягнення, а саме, письмове пояснення від ОСОБА_1 , яка наказом від 30.06.2021 року №33-к звільнена з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпПУ з 30.06.2021 року за прогули, не зажадано, а також порушено вимоги ст. 116 КЗпПУ щодо виплати працівнику у разі звільнення всіх сум, що належать йому від підприємства, в день звільнення.

Заробітна плата заступнику директора ОСОБА_1 , яка звільнена наказом від 30.06.2021 року №33-к за п. 4 ст. 40 КЗпПУ з 30.06.2021 року в сумі 139 846, 48 (заробітна плата за вересень 2018 червень 2021 року) станом на день перевірки не виплачена.

Належним чином оцінивши докази сторін, обґрунтування, з`ясувавши природу спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов законного висновку про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 176 301 (сто сімдесят шість тисяч триста одна) грн 86 коп на користь позивача.

Трудові відносини мали місце, нарахування та невиплата заробітної плати доведена, підстава невиплати вказані відповідачем, не заслуговують на увагу.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Електромехпром» залишити без задоволення, а рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 червня 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 15 грудня 2023 року.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді А.М. Головань

С.І. Мурашко

і: