Справа №:755/2325/23
Провадження №: 2/755/2224/23
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

"23" лютого 2023 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Гаврилова О.В. вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) головного державного виконавця Швед Романа Михайловича, третя особа - ОСОБА_2 , про бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) головного державного виконавця Швед Романа Михайловича, третя особа - ОСОБА_2 , про бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії.

Згідно заявлених вимог, позивач просить суд: визнати бездіяльність старшого державного виконавця Швед Р.М. з приводу не визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів, згідно з довідкою про доходи боржника, виданою військовою частиною за період з 01 липня 2022 року по 30 листопада 2022 року протиправною; зобов`язати старшого державного виконавця Швед Р.М. Бориспільського ВДВС провести розрахунок заборгованості зі сплати аліментів з інформацією про розмір всіх доходів, згідно з довідкою про доходи боржника, виданою військовою частиною на загальну суму 207 121,40 грн; зобов`язати встановити державним виконавцем Бориспільського ВДВС заборгованість зі сплати аліментів боржника ОСОБА_2 у ВП №69964589 за період з 01 жовтня 2021 року по 30 січня 2023 року в сумі 34 309,02 грн.

Вказану позову заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач самостійно визначає коло учасників справи, предмет і підстави позову та вирішує в якому порядку йому звертатися до суду.

Як убачається зі змісту позовної заяви, предметом спору є визнання протиправною бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії.

На дані правовідносини не розповсюджуються положення статей 28, 30 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив адресу місцезнаходження відповідача Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) - 08301, м.Бориспіль, вул.Київський шлях, 63. Дана адреса місцезнаходження відповідача вказана й в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не відноситься до адміністративної території Дніпровського району м.Києва.

Отже, за правилами загальної підсудності, передбаченими ч. 2 ст. 27 ЦПК України, вимоги позивача до відповідача територіально не підсудні Дніпровському районному суду міста Києва.

Посилання позивача на те, що дана справа підсудна Дніпровському районному суду міста Києва, оскільки виконавчий лист видавався цим судом є безпідставним, так як у даному провадженні позивач звернулась до суду з позовною заявою, а не зі скаргою на дії/бездіяльність державного виконавця.

Верховний Суд у своїй постанові від 13 січня 2021 року у справі №2-751/2007 (провадження №61-15422св20), дійшов висновку, що спір щодо розміру заборгованості може бути розглянути або в порядку оскарження дії державного виконавця, або пред`явлення позову на загальних підставах, що узгоджується з пунктом 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 (з відповідними змінами) і підтверджується судовою практикою Верховного Суду.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом(стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги відомості про місцезнаходження відповідача, суд приходить до висновку про передачу вказаної цивільної справи за підсудністю на розгляд до Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 12, 13, 27, 31, 260, 353, 354 ЦПК України -

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу №755/2325/23 за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) головного державного виконавця Швед Романа Михайловича, третя особа - ОСОБА_2 , про бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії - передати за підсудністю на розгляд до Бориспільський міськрайонний суд Київської області (08301, м. Бориспіль,

вул. Київський Шлях , 72).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: