Постанова

Іменем України

05 січня 2023 року

м. Київ

справа № 824/70/22

провадження № 61-10674ав22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

за участю секретаря судового засідання - Романенко О. Ю.,

учасники справи:

заявник (стягувач) - Shandong Kerui Petroleum Equipment Co.,Ltd,

представник заявника - Цаль Марина Василівна,

боржник - публічне акціонерне товариство «Укрнафта»,

представник боржника - Чепелюк Ірина Віталіївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду

(м. Київ, проспект Повітрофлотський, 28) справу за заявою Shandong Kerui Petroleum Equipment Co.,Ltd про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 лютого 2021 року в справі №146/2019 за позовом Shandong Kerui Petroleum Equipment Co.,Ltd до публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про стягнення заборгованості за поставлений товар і відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на ухвалу Київського апеляційного суду у складі судді Журби С. О. від 22 вересня 2022 року.

Зміст заявлених вимог

У липні 2022 року компанія Shandong Kerui Petroleum Equipment Co.,Ltd звернулася до суду із заявою про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 лютого 2021 року в справі №146/2019 за позовом Shandong Kerui Petroleum Equipment Co.,Ltd до ПАТ «Укрнафта» про стягнення 29 708, 90 доларів США заборгованості за поставлений товар і відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору.

На обґрунтування поданої заяви заявник зазначав, що 16 жовтня 2015 року між ним та ПАТ «Укрнафта» було укладено міжнародний контракт №20/71-МТР, умови якого він виконав у повному обсязі та своєчасно поставив товар, вказаний у специфікаціях. Однак ПАТ «Укрнафта» не здійснило виплати за поставлений товар у розмірі 29 708,90 доларів США, чим порушило умови контракту № 20/71-МТР.

Заявник вказував, що тривалий час сторони намагалися врегулювати спір щодо сплати заборгованості у досудовому порядку. Неодноразово ПАТ «Укрнафта» підтверджувало наявність боргу у розмірі 29 708,90 доларів США перед ним та зобов'язувалось його сплатити, однак так і не виконало свої грошові зобов'язання.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 лютого 2021 року стягнуто з ПАТ «Укрнафта» на користь Shandong Kerui Petroleum Equipment Co.,Ltd 29 708,90 доларів США заборгованості за контрактом та 2 982,53 доларів США витрат по оплаті арбітражного збору, а всього 32 691,43 доларів США.

Посилаючись на те, що зазначене рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, яке набрало законної сили, добровільно боржником не виконується, Shandong Kerui Petroleum Equipment Co., Ltd просило суд визнати і надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій платі України від 26 лютого 2021 року у справі №146/2019 про стягнення з ПАТ «Укрнафта» на користь Shandong Kerui Petroleum

Equipment Co.,Ltd 29 708,90 доларів США заборгованості за контрактом та

2 982,53 доларів США витрат по оплаті арбітражного збору, а всього 32 691,43 доларів США, та видати виконавчий лист на його примусове виконання.

Стислий виклад заперечень боржника

ПАТ «Укрнафта» заперечувало проти задоволення заяви Shandong Kerui Petroleum Equipment Co., Ltd про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 лютого 2021 року в справі №146/2019, посилаючись на те, що реєстраційний і арбітражний збір було сплачено не позивачем, один з арбітрів був визначений з порушенням регламенту арбітражу, позов до арбітражу підписаний особою без відповідних повноважень, особа, на користь якої ухвалено арбітражне рішення, не мала права вимоги, а виконання такого рішення міжнародного арбітражу суперечить публічному порядку (суперечить рішенню Господарського суду міста Києва від 19 лютого 2020 року у справі № 910/12464/19, позов пред'явлено з пропуском позовної давності). Додатково посилалося на відсутність правових підстав для визнання рішення міжнародного арбітражу, що знаходиться на території України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року заяву Shandong Kerui Petroleum Equipment Co.,Ltd про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 лютого 2021 року в справі №146/2019 задоволено частково.

Надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 лютого 2021 року у справі №146/2019 за позовом Shandong Kerui Petroleum Equipment Co.,Ltd до ПАТ «Укрнафта» про стягнення 29 708, 90 доларів США заборгованості за поставлений товар і відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору.

Видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України

від 26 лютого 2021 року в справі №146/2019 про стягнення з ПАТ «Укрнафта» на користь Shandong Kerui Petroleum Equipment Co.,Ltd 29 708,90 доларів США за поставлений товар та 2 982,53 доларів США арбітражного збору, а всього 32 691,43 доларів США.

Стягнуто з ПАТ «Укрнафта» на користь Shandong Kerui Petroleum Equipment Co.,Ltd 1 240,50 грн судового збору.

В задоволенні решти заяви відмовлено.

Задовольняючи частково заяву Shandong Kerui Petroleum Equipment Co.,Ltd, суд першої інстанції виходив із того, що відсутні правові підстави, передбачені статтею V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень, статтею 478 Цивільного процесуального кодексу України та статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», для відмови у наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, а необґрунтована відмова у наданні дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду є свого роду блокуванням такого рішення і буде носити характер штучного нормативного бар`єру, який з точки зору міжнародного права є абсолютно недопустимим. Водночас, ураховуючи, що місце арбітражу знаходиться на території України, та з огляду на положення статті 478 ЦПК України немає необхідності у визнанні цього рішення.

Узагальнені доводи апеляційної скарги та її рух у суді апеляційної інстанції

31 жовтня 2022 року ПАТ «Укрнафта» подало до Верховного Суду апеляційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року, у якій просить скасувати зазначене судове рішення в частині задоволених вимог Shandong Kerui Petroleum Equipment Co.,Ltd, ухвалити нове судове рішення, яким заяву Shandong Kerui Petroleum Equipment Co.,Ltd про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 лютого 2021 року в справі №146/2019 залишити без задоволення.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги ПАТ «Укрнафта» посилається на те, що спірне арбітражне рішення ухвалене на користь компанії, яка ще у

2016 році відступила своє право вимоги за контрактом на користь страхової компанії China Export and Credit Insurance Corporation, а тому Shandong Kerui Petroleum Equipment Co.,Ltd перестало бути стороною контракту та відповідного арбітражного застереження у ньому. При цьому Shandong Kerui Petroleum Equipment Co.,Ltd не надало витребуваних документів щодо страхового відшкодування по спірному контракту, а тому вважає, що у міжнародного арбітражу не було компетенції на ухвалення спірного рішення на користь Shandong Kerui Petroleum Equipment Co.,Ltd.

Зосереджує увагу на тому, що спірне арбітражне рішення суперечить публічному порядку України, оскільки позов в арбітражній справі був поданий поза межами позовної давності.

Зазначає, що Київський апеляційний суд не надав мотивованої оцінки кожному із аргументів боржника щодо відсутності підстав для задоволення заяви Shandong Kerui Petroleum Equipment Co.,Ltd, зокрема, щодо сплати реєстраційного і арбітражного збору не позивачем, призначення одного з арбітрів з порушенням арбітражного регламенту, підписання позову до арбітражу особою без повноважень, вихід судом за межі арбітражної угоди та тому, що спірне арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2022 року поновлено

ПАТ «Укрнафта» строк на апеляційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Укрнафта» на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2022 року призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надійшов

У судове засідання представники учасників справи не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Представник Shandong Kerui Petroleum Equipment Co.,Ltd Цаль М. В. 05 січня 2023 року подала клопотання, в якому просить перенести судове засідання на іншу дату, посилаючись на те, що вона у період по 12 січня 2023 року перебуває за межами України.

Колегія суддів, взявши до уваги те, що компанія Shandong Kerui Petroleum Equipment Co.,Ltd 13 грудня 2022 року була повідомлена про дату, час та місце розгляду цієї справи, а також положення частини другої статті 372 та частини першої статті 477 ЦПК України, дійшла висновку, що подане клопотання не підлягає до задоволення.

Отже, неявка учасників цієї справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи

16 жовтня 2015 року між ПАТ «Укрнафта» (покупець) та Shandong Kerui Petroleum Equipment Co., Ltd (продавець) укладено контракт № 20/71 МТР, за умовами якого покупець купує, а продавець продає обладнання згідно зі специфікаціями. Загальна сума за контрактом становить 20 108,90 доларів США.

Згідно з пунктом 8.2 зазначеного контракту усі суперечки і розбіжності, які можуть виникнути з контракту або у зв'язку з ним, будуть вирішуватися шляхом переговорів. У разі неможливості врегулювання їх дружнім шляхом, спори і розбіжності підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при

Торгово-промисловій палаті України від 26 лютого 2021 року у справі

№ 146/2019 стягнуто з ПАТ «Укрнафта» на користь Shandong Kerui Petroleum Equipment Co., Ltd 29 708,90 доларів США заборгованості за контрактом та 2 982,53 доларів США на відшкодування витрат з оплати арбітражного збору, а всього 32 691,43 доларів США

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 02 червня 2022 року, в задоволенні заяви ПАТ «Укрнафта» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 лютого 2021 року у справі № 146/2019 відмовлено.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що оскаржене судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 482 ЦПК України надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється судом у порядку, встановленому цією главою (Глава 3 Розділу IX ЦПК України), з особливостями, передбаченими цією статтею.

Згідно з частиною першою статті 475 Глави 3 Розділу IX ЦПК України питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України.

Заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем (частина третя статті 475 ЦПК України).

Форма, зміст заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, документи, що до неї додаються, визначені статтею 476 ЦПК України.

Арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов'язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36 (частина перша статті 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж»).

Статтею 478 ЦПК України та статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що суд відмовляє у наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу: 1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або 2) якщо суд визнає, що: а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.

Відповідно до частини третьої статті 482 ЦПК України до постановлення ухвали по суті поданої заяви про надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу будь-яка сторона арбітражного розгляду в установлені законом порядку та строки має право звернутися до суду із заявою про скасування цього ж рішення та просити розглянути його спільно із заявою про надання дозволу на виконання цього рішення в одному провадженні.

ПАТ «Укрнафта» скористалося правом на звернення до суду із заявою про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 лютого 2021 року у справі № 146/2019, яку ухвалою Київського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 02 червня

2022 року, залишено без задоволення.

Зазначеними судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено відсутність передбачених законом підстав для скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 лютого 2021 року у справі № 146/2019. При цьому надано обґрунтовану оцінку доводам ПАТ «Укрнафта» щодо вирішення у спірному рішенні арбітражу питань, що виходять за межі арбітражної угоди (відступлення прав вимоги на користь страховика China Export and Credit Insurance Corporation «Sinosure», заміни боржника), порушення рішенням арбітражу публічного порядку України (суперечить рішенню Господарського суду міста Києва від 19 лютого 2020 року у справі № 910/12464/19), що свідчить про відсутність підстав для повторної перевірки зазначених доводів при розгляді заяви про визнання та надання дозволу на виконання такого рішення арбітражу.

Заперечуючи проти задоволення заяви Shandong Kerui Petroleum Equipment Co., Ltd про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України

від 26 лютого 2021 року в справі №146/2019, ПАТ «Укрнафта» також посилалось на те, що реєстраційний і арбітражний збір було сплачено не позивачем, один з арбітрів визначений з порушенням арбітражного регламенту, позов до арбітражу підписаний неуповноваженою особою, особа, на користь якої ухвалено арбітражне рішення, не мала права вимоги, а позов у арбітражній справі пред'явлено з пропуском позовної давності, що свідчить про порушення публічного порядку України.

Перевіряючи зазначені доводи боржника, суд першої інстанції правильно зазначив, що частина із них (сплата реєстраційного і арбітражного зборів та підпис позовної заяви неуповноваженою особою) не може бути підставою для відмови у наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, з огляду на положення статті 478 ЦПК України та статті 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Колегія суддів зауважує, що під час вирішення питання про визнання рішення міжнародного комерційного арбітражу та надання дозволу на його виконання суд має обмежену компетенцію (враховуючи те, що сторони добровільно довірили вирішення спору арбітражу), не здійснює оцінки законності

та обґрунтованості рішення міжнародного комерційного арбітражу по суті вирішення спору, правильності або неправильності сум, які міжнародний комерційний арбітраж визнав такими, що підлягають до стягнення, а лише встановлює наявність або відсутність підстав для відмови у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених законом. Закон містить вичерпний перелік процесуальних форм судового контролю, будь-яке інше втручання судів у рішення міжнародного комерційного арбітражу

є неприпустимим.

У той же час, суд першої інстанції належним чином перевірив доводи

ПАТ «Укрнафта» щодо неналежного складу арбітрів та порушення публічного порядку України.

У цьому контексті, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про безпідставність доводів щодо визначення одного арбітра з порушенням арбітражного регламенту, оскільки Shandong Kerui Petroleum Equipment Co., Ltd не направило своєї пропозиції щодо призначення арбітра, його було призначено президентом Торгово-промислової палати, що не оспорюється ПАТ «Укрнафта». При цьому боржником не доведено, що таке призначення відбулось з порушенням встановленого арбітражним регламентом строку («в найкоротший можливий строк»).

Безпідставними є також посилання заявника на порушення спірним рішенням публічного порядку України.

У постанові Верховного Суду від 23 липня 2018 року у справі № 796/3/2018 вказано, що під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо).

Публічний порядок будь-якої країни включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава бажає захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави (правила про публічний порядок); обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями. Це ті незмінні принципи, які виражають стабільність міжнародної системи, у тому числі суверенітет держави, невтручання у внутрішні справи держав, забезпечення територіальної цілісності тощо.

Застереження про порушення публічного порядку як підстава для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу є механізмом, який закріплює пріоритет державних інтересів над приватними, охороняє суспільні відносини від негативних впливів на них.

Тобто правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч фундаментальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний порядок.

У той же час необґрунтована відмова у наданні дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду може блокувати виконання такого рішення і у випадку свавільного застосування носити характер штучного бар`єру, який з точки зору міжнародного права є недопустимим.

Безпідставна відмова у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання на території України арбітражного рішення може порушувати гарантії, передбачені частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, становити непропорційне втручання у право власності стягувача на присуджені грошові кошти.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 вересня

2018 року в справі № 761/46285/16, від 14 січня 2021 року у справі

№ 824/178/19, від 27 січня 2022 року у справі № 824/170/21, від 15 вересня

2022 року у справі № 824/213/21.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «Укрнафта» щодо порушення арбітражним рішенням публічного порядку України зводяться до незгоди з правильністю застосування Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій платі України норм матеріального права при вирішенні спору, зокрема в частині визначення позовної давності та її переривання, а тому не можуть свідчити про порушення публічного порядку України.

Ураховуючи, що розгляд справи здійснено Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій платі України, арбітражний суд визнав себе компетентним розглядати цей спір, арбітражним рішенням не вирішувалися питання, що виходять за межі арбітражної угоди, оспорюване арбітражне рішення не стосується прав та інтересів страховика, а ПАТ «Укрнафта» не доведено наявності підстав для скасування арбітражного рішення, законним та обґрунтованим слід визнати висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви Shandong Kerui Petroleum Equipment Co., Ltd про надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскарженого судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Київського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року - без змін.

Керуючись статтями 24, 351, 368, 375, 381-384, 475, 477, 478, 482 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрнафта» залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников
С. Ф. Хопта

В. В. Шипович