Справа № 386/1580/23
Провадження № 2/386/412/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

26 грудня 2023 року смт. Голованівськ

Суддя Голованівського районного суду Кіровоградської області

Гут Ю. О.

розглянувши позовну заяву адвоката Венгаренко Тетяни Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя,-

встановив:

ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , 15.12.2023 через систему «Електронний суд» звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя, в якій просить здійснити поділ майна, а саме: земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 462,3 кв.м під розміщення магазину по АДРЕСА_1 , кадастровий №00:50:070:0011;нежитлової будівлі загальною площею 262,9 кв.м. з допоміжними будівлями по АДРЕСА_2 ; житлового будинку АДРЕСА_3 , шляхом визнання за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на частину вказаного майна та визнанна за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на частину вказаного майна;судові витрати у розмірі 10294,40 грн. по справі стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 18.12.2023 позовну заяву було залишено без руху та надано представнику позивачу строк для усунення недоліків.

26.12.2023 представник позивача надіслала до суду заяву про усунення недоліків та копії документів на усунення недоліків.

Однак, зауважую, що вимоги ухвали суду від 18.12.2023 про залишення позову без руху виконано представником позивача не у повному обсязі.

Як вбачається із зазначеної ухвали позовна заява була залишена без руху, зокрема, у зв`язку із тим, що представником позивача не вказано вартість нежитлової будівлі загальної площі 262,9 кв.м. з допоміжними будівлями розташованої по АДРЕСА_1 , що не дає можливість суду визначити суму судового збору, який повинен бути сплачений при пред`явлені позову. Доказів, які б підтверджували дійсну вартість спірного майна суду на день звернення представник позивача не надала.

Судом в ухвалі суду було вказано про те, що представнику позивача слід визначити ціну позову, обумовлену вартістю спірного майна та надати підтвердження визначення дійсної вартості майна що підлягає поділу, доплатити судовий збір у розмірі 1828, 32 грн або надати суду клопотання про розстрочення сплати судового збору з докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Крім того, зазначено, що до позовної заяви додані неякісно виготовлені копії документів, які нечитабельні.

Представником позивача, на виконання ухвали суду від 18.12.2023, в заяві про усунення недоліків просила розстрочити сплату судового збору шляхом призначення до стягнення несплаченої частини судового збору у сумі 1828, 32 грн. при ухваленні судового рішення у справі, надала суду копії документів, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, а саме копію довідки до акта огляду МСЕК серії РВН №0203825 та копію відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (пеперахованого) податку та військового збору станом на 21.12.2023. Також, в даній заяві зазначила, що судом не вказано, які саме копії документів надані суду, які неякісно виготовлені.

Відтак, позовна заява підлягає повторному залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно п. 3 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Як передбачено ч.1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається,зокрема: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 22-24Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65СК України). Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Враховуючи, що предметом даного спору є вимоги щодо поділу майна, ціна позову повинна бути визначена, виходячи з дійсної вартістю майна у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Проте, матеріали позовної заяви не містять доказів щодо погодження з відповідачем вартості спірного майна подружжя, як і доказів про дійсну вартість спірного майна на час подачі позову, що підлягає поділу.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернулась з позовом, який підлягає грошовій оцінці, вказавши ціну позову 29865 грн., в тексті позовної заяви вказано, що ціна позову вказана з врахуванням частини майна: згідно висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 31.10.2008 вартість спірної земельної ділянки розташованої по АДРЕСА_1 становить 28365 грн., ціна житлового будинку АДРЕСА_4 , згідно договору купівлі-продажу від 31.05.2002 1500 грн.

Однак, представником позивача не вказано вартість нежитлової будівлі загальної площі 262,9 кв.м. з допоміжними будівлями розташованої по АДРЕСА_1 , що не дає можливість суду визначити суму судового збору, який повинен бути сплачений при пред`явлені позову.

Доказів, які б підтверджували дійсну вартість спірного майна суду на день звернення представник позивача не надала.

Отже, за заявленими представником позивача трьома вимогами майнового характеру підлягає сплаті судовий збір в розмірі передбачений п.1.1 ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з оцінки вартості спірного майна станом на день звернення до суду, за кожну вимогу майнового характеру.

Вказані вище обставини позбавляють суд можливості встановити правильність сплати судового збору, так як представником позивача не надано суду обґрунтованого розрахунку сум, які він просить стягнути з відповідача при поділі майна та не додано доказів на підтвердження вказаних обставин, а саме щодо реальної вартості майна, що підлягає поділу на час звернення з позовом до суду.

З викладеного вбачається, що представнику позивача слід визначити ціну позову, обумовлену вартістю спірного майна та надати підтвердження визначення дійсної вартості майна що підлягає поділу.

Крім цього, дійсна вартість майна, що підлягає поділу, має бути підтверджена належними доказами, серед іншого висновком або ж звітом суб`єкта оціночної діяльності, або актом про оцінку нерухомого майна, що не унеможливлює процедуру вирішення судом питання про правильність сплаченого, при подачі позовної заяви до суду, судового збору та, взагалі, визначення вартості самого майна, що підлягає поділу.

Також слід зазначити, що представнику позивача клопотання про розстрочення сплату судового збору слід оформити та подати до суду відповідно до ст. 183 ЦПК України.

Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Крім того, до позовної заяви додані неякісно виготовлені копії документів, які нечитабельні, а саме: копія договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.09.2009 (а.с. 2, 5 договору), копія витягу з Державного реєстру правочинів від 17.09.2009, копія висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки, копія ухвали суду від 31.05.2011, яка надана суду незавірена належним чином (надана без мирової угоди, без зазначення про дату набрання законної сили).

Також роз`яснюю, що відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб; у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Слід зазначити, що зазначені в ухвалі суду недоліки поданої заяви не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку на усунення викладених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене, залишення даної позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Згідно приписів ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву адвоката Венгаренко Т.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Надати представнику позивача строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання останнім копії ухвали суду.

Роз`яснити представнику позивача, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута останньому, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною позовною заявою до суду.

Копію ухвали суду надіслати представнику позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Гут Ю. О.