РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 грудня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мариніна О.В.

при секретарі Жупій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 202/14946/23 за позовною заявою позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіна Олена Валентинівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 через свого представника (за ордером) адвоката Федосєєва Є.О. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її донька ОСОБА_4 , після чого відкрилась спадщина, яка складається з квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка належить спадкодавцю на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого 26.05.2016 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В. за реєстровим №513. Спадкоємцями першої черги за законом є мати ОСОБА_4 ОСОБА_1 та чоловік спадкодавця - ОСОБА_2

24 липня 2023 року Позивач, в особі представника ОСОБА_5 звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіної О.В. із заявою про видачу на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4 . Однак, у зв`язку із пропуском останньою строку на прийняття спадщини, приватним нотаріусом було відмовлено, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися, заяви про прийняття спадщини, окрім ОСОБА_1 іншими особами подані не були, заповіту не складено. Спадкову заведено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В., на підставі заяви Позивача про прийняття спадщини.

Однак, на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, вищезазначену спадщину фактично прийняв ОСОБА_2 , оскільки на момент смерті ОСОБА_4 проживав разом з нею.

Через військові дії та оголошений в Україні воєнний стан, позивачка вимушена була виїхати за кордон, у зв`язку з чим пропустила шестимісний термін для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її доньки ОСОБА_4 , тобто існували поважні причини, оскільки з 30 серпня 2022 року по 25 червня 2023 року вона перебувала за межами території України.

Поїхати в консульство або посольство для оформлення спадщини в інше місто вона не могла, оскільки на руках були відсутні документи для написання заяви про прийняття спадщини, оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_4 не було отримано.

Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій у країні, що спричинило вимушене перебування закордоном протягом дев`яти місяців, а також, враховуючи суперечливі положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємиці та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи двічі повідомлений. Причини неявки суду не повідомив, відзиву та заперечень проти позову не надав.

Згідно ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті № 3 від 06.07.2023 року.

Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка належить спадкодавцю на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого 26.05.2016 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Г.В. за реєстровим №513.

Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за №14738158, щодо квартири відкрито розділ №01.

Серед спадкоємців першої черги за законом є мати ОСОБА_4 позивачка ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 04.12.2009 року (прізвище позивача змінено після розірвання шлюбу з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 20.12.2000 року).

Також спадкоємцем першої черги за законом є чоловік спадкодавця, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 17.11.2012 року.

24 липня 2023 року ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_5 звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіної О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4 .

Однак, у зв`язку із пропуском останньою строку на прийняття спадщини, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В. було відмовлено, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися, заяви про прийняття спадщини, крім Позивача, іншими особами подані не були, заповіту не складено.

Спадкову заведено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В. на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини.

Відповідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, вищезазначену спадщину фактично прийняв ОСОБА_2 , оскільки на момент смерті ОСОБА_4 проживав разом з нею, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житлових приміщень №045062 від 10.06.2019 року.

Через військові дії та оголошений в Україні воєнний стан, ОСОБА_1 виїхала за кордон, у зв`язку з чим пропустила шестимісний термін для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її доньки ОСОБА_4 .

В період з 30 серпня 2022 року по 25 червня 2023 року ОСОБА_1 перебувала за межами території України, що підтверджується відповідними відмітками в закордонному паспорті.

Через відсутність свідоцтва про смерть в консульство або посольство для оформлення спадщини ОСОБА_1 не зверталась.

Лише 06.07.2023 року за зверненням адвоката ОСОБА_7 було сформовано Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті №3 від 06.07.2023 року.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:

1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 сплив, а ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у визначений строк не звернулася.

Проте, проаналізувавши встановлені обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам суд прийшов до переконання, що у позивачки дійсно були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини.

Такими обставинами суд визнає те, що у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій у країні, позивачка вимушено перебувала закордоном протягом дев`яти місяців та без наявності свідоцтва про смерть не мала можливості звернутися в консульство або посольство для оформлення спадщини.

Крім того, Позивачка вважала, що діють норми Постановою КМУ від 24.06.2022 року № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану», строк для прийняття спадщини становить шість місяців з дня смерті особи та ще чотири місяці, тобто з часу смерті строк подачі/направлення заяви про вступ до спадщини складає 10 місяців.

Таким чином, суд дійшов до переконання, що позивачем пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачка строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин і є всі підстави задовольнити позов, визначивши їй достатній строк в три місяці, перебіг якого рахується після набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст. ст. 1220-1223, 1268, 1270,1272 ЦК України, ст. ст. 10-13,76-83, 258-265 ЦПК України, суд -

У х в а л и в :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 додатковий строк тривалістю в три місяці, перебіг якого рахується після набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її доньки - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2023 року.

Суддя О. В. Маринін