Справа № 464/4339/21 Головуючий у 1 інстанції: Теслюк Д.Ю.
Провадження № 22-ц/811/2045/22 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

судового засідання

24 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Колич Х.Б.,

за участі в судовому засіданні представника відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові при розгляді цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова в складі судді Теслюка Д.Ю. від 30 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: відділ «Служби у справах дітей» Франківського району управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, відділ «Служби у справах дітей» Сихівського району управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини, питання про надання висновку, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 30 червня 2022 року позов задоволено.

Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 908 грн.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 30 червня 2022 року скасувати, та постановити у справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що оскаржуване рішення постановлено із порушенням приписів ст. 77,78 ЦПК України, та неправильним застосуванням ст.19 СК України, оскільки оскаржуване рішення постановлене за відсутності в матеріалах справи висновку органу опіки та піклування про розв`язання спору в розумінні ст.19 СК України. Наголошує, що додаткове повідомлення, що Франківська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, не заперечує щодо визначення місця проживання малолітнього разом з батьком не є висновком про розв`язання спору, що оскільки за своїм змістом не є запропонованим варіантом розв`язання спору на якому наполягав би органом опіки та піклування. Звертає увагу на те, що судом при розгляді справи так й органом опіки при підготовці документу під назвою «про розв`язання спору щодо визначення місця проживання малолітнього» не враховано, що визначення місця проживання із позивачем тягне за собою розлучення малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із його братом та сестрою, які проживають із відповідачем, в силу чого не відповідає інтересам дітей та не забезпечує якнайкращих інтересів малолітнього - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом із тим, розлучення дітей та фактично визначати їм різне місце проживання, вкрай негативно вплине на психологічний дітей, які більше того емоційно прихильні один до одного та мають тісний психологічний зв`язок, в силу чого не відповідає та не забезпечує якнайкращі інтереси дітей. При цьому будь-яких виняткових обставин, за яких малолітніх дітей слід розлучати з матір`ю та один з одним, судом та органом опіки та піклування не встановлено. Наголошує, що в оскаржуваному рішенні не враховано, не надано жодної оцінки та не відображено жодних висновків, які права позивача порушуються на час розгляду справи та вирішення справи, з огляду на те, що малолітній син на даний час проживає саме із відповідачем, та яким чином позивач буде поновлений чи зазнає змін у будь-яких правах у разі постановлення оскаржуваного рішення, суд припустився грубого порушення вимог ст.2 ЦПК України, що потягло за собою постановлення неправильного по суті рішення у справі. Таким чином, вважає, що заявлений позов у даній справі є безпідставним та передчасним та додатково також із цих підстав задоволенню не підлягав. Також, вважає, що суд першої інстанції безпідставно та не обгрунтовано неналежно дослідив та не врахував при вирішенні справи наданий відповідачем складений органом опіки та піклування Акт обстеження умов проживання відповідача 07.07.2021р. та Довідку-інформацію Початкової школи «Школа радості» Львівської міської ради від 18.06.2020р. №118.

Також, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 13 грудня 2021 року зобов`язано орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради скласти та надати суду висновок щодо розв`язання спору.

На виконання вказаної ухвали Франківською районною адміністрацією ЛМР надано відповідь №260001-вих-3395 від 14.01.2022 року з якої вбачається, що на даний час не існує спору між батьками щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак у Франківської районної адміністрації, як органу опіки та піклування відсутні правові підстави для надання висновку про розв`язання спору між батьками.

З протоколу судового засідання від 25 січня 2022 року вбачається, що суд зобов`язав орган опіки та піклування виконати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 13 грудня 2021 року.

Згідно висновку Франківської районної адміністрації №260001-вих-10109 від 03.02.2022 року про розв`язання спору щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що на даний час не існує спору між батьками щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому станом на сьогодні не доцільно визначати місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із одним з батьків.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 14 лютого 2022 року зобов`язано орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради скласти та надати суду висновок щодо розв`язання спору.

Згідно висновку Франківської районної адміністрації №260001-вих-18653 від 24.02.2022 року про розв`язання спору щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що між батьками існує усна домовленість щодо тимчасового проживання сина разом з батьком, а тому на даний час не існує спору між батьками щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому станом на сьогодні не доцільно визначати місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із одним з батьків.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 03 червня 2022 року зобов`язано орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради скласти та надати суду висновок щодо розв`язання спору.

На виконання вимог вказаної ухвали Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради надано відповідь №260001-вих-41928 від 29.06.2022 року, в якій такі вказують, що висновок Франківської районної адміністрації як органу опіки і піклування від 24.02.2022 року №260001-вих-18653 не скасований, відсутні нові обставини, які б мали значення для вирішення спору, відтак у Франківської районної адміністрації як органу опіки та піклування немає правових підстав для повторного надання висновку про розв`язання спору між батьками.

Відповідно до ч.ч. 2,5 ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

За ч.5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Враховуючи вказані норми закону, а також те, що дитина, якої стосується спір проживає на території Франківського району м.Львова орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації повинен був подати до суду першої інстанції, в межах своєї компетенції визначеної законом, належний висновок щодо вирішення спору, а саме щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з одним із батьків.

Також, згідно ч.2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;

4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За ч.3 ст. 43 ЦПК України, у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 43 ЦПК України, за введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Крім цього, згідно ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

За ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Згідно ст. 144 ЦПК України, заходами процесуального примусу є:

1) попередження;

2) видалення із залу судового засідання;

3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом;

4) привід;

5) штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника. Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає. Ухвала Верховного Суду про стягнення штрафу оскарженню не підлягає. Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України. Суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Враховуючи вказане слід вважати, що у даній справі обов`язком органу опіки та піклування є подання висновку щодо визначення місця проживання дитини із одним із батьків. Невиконання чи неналежне виконання такого обов`язку унеможливлює належний розгляд справи або призводить до затягування розгляду справи, що слід вважати впливає на вирішення спору у відповідності до вимог закону вцілому. Також, вирішення спору без такого належного висновку слід вважати може призвести до необ`єктивного вирішення спору без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення, скасування ухвалених по суті рішень та повторного розгляду справи, що порушуватиме як права та законні інтереси сторін у справі, так і безпосередньо дитини, якої стосується спір, що є неприпустимим.

Як вбачається з наведеного вище, незважаючи на те, що справа тривалий час перебуває в провадженні суду; існують різні позиції, погляди сторін щодо вирішення спору; мали місце звернення сторін до органів внутрішніх справи з питання визначення місця проживання дитини; на даний час, також, оскаржене рішення суду, яким вирішено спір судом першої інстанції, тобто між сторонами тривалий час існує спір щодо визначення місця проживання дитини, - на неодноразові ухвали та звернення суду першої інстанції з приводу надання висновку щодо визначення місця проживання дитини із одним із батьків Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради, як органом опіки і піклування надано відповіді та висновки, якими по суті відмовлено у наданні висновку щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 з одним із батьків, з посиланням на відсутність спору.

Вказане, слід вважати істотно перешкоджає вирішенню спору, відповідно до вимог закону; свідчить про невиконання своїх процесуальних обов`язків вказаним органом опіки та піклування та зловживання своїми процесуальними правами; порушує права та законні інтереси сторін у спору та дитини, якої стосується спір на швидкий та об`єктивний розгляд справи.

Зважаючи на вказане, слід зобов`язати орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради надати висновок щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 з одним із батьків до 1.03.2023 року.

Також, слід попередити орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, що за неподання висновку, винні особи (керівник) несуть відповідальність, встановлену законом за зловживання процесуальними правами та невиконання процесуальних обов`язків. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від виконання своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 84, 368 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

зобов`язати орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради (відділ «Служби у справах дітей» Франківського району управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради) надати висновок щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з одним із батьків до 1.03.2023 року.

Попередити орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, що за неподання висновку, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 30 січня 2023 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра