ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/2105/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/7375/23 Категорія: 305010900 Мірошниченко Л.Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіНовіков О.М., Сіренко Ю.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 09.11.2023 (повний текст складено 10.11.2023, суддя в суді першої інстанції Мірошниченко Л.Є.) у цивільній справі за позовом ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування», про відшкодування збитків,

в с т а н о в и в :

ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» звернулося у липні 2023 року до суду з даним позовом, яким просило стягнути з відповідача на його користь 20482,00 грн., мотивуючи про те, що 01.06.2021 між ПАТ НАСК «Оранта» та ОСОБА_2 було укладеного Договір добровільного страхування УБ №1566981 майнових інтересів власника транспортного засобу автомобіля Ford Mondeo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

09.07.2021 за участю транспортних засобів: автомобіля Jeep Patrіot, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та вказаного вище автомобіля Ford Mondeo під керуванням ОСОБА_2 сталася ДТП, внаслідок якої автомобілю Ford Mondeo було завдано механічних пошкоджень. Учасниками ДТП складено Повідомлення від 09.11.2021, в якому зазначено, що ОСОБА_3 визнає свою вину.

Указана ДТП була визнана страховим випадком, про що 30.11.2021 складено страховий акт К-21-23-57/1 за яким страхове відшкодування складало 49 500,00 грн.

Вартість матеріального збитку відповідно до умов Договору добровільного страхування УБ №1566981 визначена без урахування фізичного зносу автомобіля.

Страхове відшкодування в розмірі 49 500,00 грн. сплачено ПАТ НАСК «Оранта» згідно платіжного доручення №61333 від 01.12.2021 на рахунок ФОП ОСОБА_4 , яким були проведені ремонтно-відновлювані роботи автомобіля Ford Mondeo.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» відповідно до полісу ЕР №203237142, згідно з яким ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 130 000,00 грн.

ПрАТ СК «Арсенал страхування» у відповідності до умов полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР №203237142 та договору добровільного страхування від 01.06.2021, укладеного між ПАТ НАСК «Оранта» та ОСОБА_2 , провело залік за цими договорами у розмірі 29 018,00 грн., отже невідшкодована сума коштів має бути сплачена за рахунок винуватця ДТП, тобто відповідача.

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 09.11.2023 позовні вимоги у справі задоволено з посиланням на обов`язок особи, винної у виникненні ДТП, відшкодувати страховику виплачене страхове відшкодування.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подала 28.11.2023 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вказано на те, що представник позивача Гончаренко І.В. підписав позовну заяву на підставі довіреності без підписів та дати видачі, а також без зазначення уповноваженої особи, що її підписала від імені ПАТ НАСК «Оранта». ОСОБА_5 не надав договору про надання правової допомоги. Суд не вирішував клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача чи відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування». За правовим висновком ВП ВС у справі №147/66/17 від 14.12.2021 саме страховик винуватця ДТП є належним відповідачем за вимогами про відшкодування збитків у межах страхового відшкодування, отже ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» має бути співвідповідачем та відповідний спір має розглядатися господарським судом. У страховому акті зазначено, що коефіцієнт фізичного зносу автомобіля Ford Mondeo визначено «0», отже позивачем не обґрунтована різниця між сумою виплаченого страхового відшкодування страховиком відповідача та розміром збитків позивача врахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

У поясненнях на апеляційну скаргу, які колегія суддів сприймає як відзив, ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є вимоги про стягнення 20482,00 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що 01.06.2021 між ПАТ НАСК «Оранта» та ОСОБА_2 було укладеного Договір добровільного страхування УБ №1566981 майнових інтересів власника транспортного засобу автомобіля Ford Mondeo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.4-9).

09.07.2021 за участю транспортних засобів: автомобіля Jeep Patrіot, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та вказаного вище автомобіля Ford Mondeo під керуванням ОСОБА_2 сталася ДТП внаслідок якої автомобілю Ford Mondeo було завдано механічних пошкоджень.

На місті ДТП 09.11.2021 її учасниками складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в якому зазначено, що ОСОБА_3 визнає свою вину (а.с. 10).

10.11.2021 до страховика ПАТ НАСК «Оранта» із заявою про страхове відшкодування звернулась ОСОБА_6 , який на момент ДТП була власником автомобіля Ford Mondeo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с.11).

У відповідності до умов Добровільного страхування транспортного засобу НОМЕР_4 від 01.06.2021 страхове відшкодування ОСОБА_6 сплачується без вирахування зносу.

Згідно з пунктом 13.6 договору добровільного страхування транспортного засобу НОМЕР_4 , у разі пошкодження ТЗ розмір збитку може визначатися страховиком на підставі умов, викладених зокрема у пункті 13.6.3, а саме: деталізованого документа узгодженої зі страховиком СТО (наряд-замовлення, рахунок-фактура, кошторис, ремонтна калькуляція, тощо), який до початку проведення ремонтно-відновлюваних робіт попередньо погоджується у письмовій формі зі страховиком. У такому разі на підставі заяви страховика до вигодонабувача страхове відшкодування здійснюється на рахунок СТО, що надала відповідний документ.

На підтвердження вартості ремонтно-відновлюваних робіт страхувальник ОСОБА_2 надав страховику ПАТ НАСК «Оранта» Рахунок-фактуру №8 від 12.11.2021, яка була видана ФОП ОСОБА_4 , на суму 49 500,00 грн.

На підставі рахунку-фактури №8 та згідно з умовами договору добровільного страхування транспортного засобу УБ №1566981, було складено страховий акт К-21-23-37/1 від 30.11.2021, згідно якого ПАТ НАСК «Оранта» визначило розмір страхового відшкодування в сумі 49 500,00 грн. (а.с.15), яке було перераховане ФОП ОСОБА_4 (платіжне доручення №61333 від 01.12.2021) (а.с.16).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» відповідно до полісу ЕР №203237142, згідно з яким ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 130000,00 грн.

ПрАТ СК «Арсенал страхування» у відповідності до умов полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР №203237142 та договору добровільного страхування від 01.06.2021, укладеного між ПАТ НАСК «Оранта» та ОСОБА_2 , провело залік між цими договорами у розмірі 29 018,00 грн. (а.с.17,18), що складає витрати, які пов`язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 кошти в сумі 20 482,00 грн., що складає різницю між сумою страхового відшкодування сплаченого потерпілій особі в розмірі 49500,00 грн. та сплаченої ПрАТ СК «Арсенал страхування» в порядку суброгації суми в розмірі 29 018,00 грн.

Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вищевикладених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За обставин цієї справи винуватцем у ДТП внаслідок якої застрахований автомобіль зазнав механічних пошкоджень є відповідач, що під сумнів сторонами не ставиться.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 ЗУ «Про страхування»).

Відповідно до частини другої статті 8 ЗУ «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України).

Аналогічні за змістом положення містить ст. 27 ЗУ «Про страхування».

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Крім того, у постанові ВП ВС від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц указано, що згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 ЗУ «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відтак, у даному випадку позивач, який є страховиком збитків за договором добровільного страхування, що виплатив відповідне відшкодування, в силу приписів, зокрема, ст. 993 ЦК України має право вимоги до відповідальної за шкоду особи (відповідача) у межах фактично виплаченого відшкодування. При цьому частину коштів позивачу було погашено страховиком цивільно-правової відповідальності відповідача, отже невідшкодована сума страхової виплати позивача має бути стягнута з відповідача в цій справі, що відповідатиме положенням ст. 1194 ЦК України.

Таким чином суд першої інстанції в даній справі позовні вимоги вирішив у відповідності до належного правового регулювання, урахувавши всі істотні для спору фактичні обставини.

Одночасно апеляційний суд не погоджується з доводами скаржника про те, що представник позивача Гончаренко І.В. підписав позовну заяву на підставі довіреності без підписів та дати видачі, а також без зазначення уповноваженої особи, що її підписала від імені ПАТ НАСК «Оранта», оскільки на а.с.19 наявна довіреність, яку від імені ПАТ НАСК «Оранта» з використанням КЕП (електронного цифрового підпису) підписав голова правління товариства Мейзнер Яцек Якуб, уповноваживши Гончарнеко І.В. здійснювати представництво інтересів товариства, зокрема, у судах з правом подачі та підпису позовних заяв на період часу з 04.05.2023 по 03.05.2024.

Можливість використання кваліфікованого електронного підпису при документообігу передбачена ст. 18 ЗУ «Про електронні довірчі послуги».

Посилання скаржника на те, що представник ОСОБА_5 не надав договору про надання правової допомоги у аспекті положень п.1 ч.1 ст.62 ЦПК України про те, що повноваження представник у цивільному судочинстві можуть підтверджуватися, зокрема, довіреністю, як у даному випадку, не можуть свідчити про неналежне доведення наявності у Гончаренко І.В. повноважень на ведення даної справи в суді в інтересах ПАТ НАСК «Оранта».

Також слід оцінити критично доводи скаржника про те, що суд не вирішував клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування», адже вказана особа брала участь у розгляді даної справи та мала змогу висловити всі свої міркування щодо наявного спору, відтак відсутність процесуального рішення з даного питання на правильність вирішення спору у справі не вплинуло.

Апеляційний суд не погоджується з доводами скаржника про те, що за правовим висновком ВП ВС у справі №147/66/17 від 14.12.2021 страховик винуватця ДТП є належним відповідачем за вимогами про відшкодування збитків у межах страхового відшкодування, отже ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» має бути співвідповідачем та відповідний спір має розглядатися господарським судом, з урахуванням такого.

Так виплаченого позивачу страхового відшкодування страховиком цивільно-правової відповідальності винуватця ДТП, яке розраховано з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу, не вистачило для покриття усіх витрат позивача, отже в силу приписів ст. 1194 ЦК України страхувальник решту збитків має відшкодовувати власним коштом.

При цьому доводи скаржника про те, що у страховому акті зазначено, що коефіцієнт фізичного зносу автомобіля Ford Mondeo визначено «0» (а.с.15 на звороті) не свідчать про помилковість висновків суду у цій справі, адже вказаний коефіцієнт стосується виконання позивачем своїх зобов`язань по договору добровільного страхування, яким встановлено повне відшкодування усіх витрат страхувальника від ДТП без урахування зносу його автомобіля, в той час як позивач отримував страхову виплату від страхувальника відповідальності відповідача з урахуванням зносу автомобіля, що відновлюється, що й обумовило недостатність отриманої позивачем виплати для відшкодування здійснених витрат.

Апеляційний суд враховує, що позивач за рахунок страховика відповідальності відповідача просив відшкодувати всі наявні збитки а.с.17, однак отримав лише 29018,00 грн. (а.с.18), що й обумовило звернення з цим позовом до суду.

Інших доводів, які б свідчили про те, що спір у справі суд першої інстанції вирішив невірно, подана апеляційна скарга не містить.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 09.11.2023 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 09.11.2023 у цивільній справі за позовом ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування», про відшкодування збитків залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за скаржником.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 27.12.2023.

Суддя-доповідач

Судді