КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/11/23
Провадження №2/488/4/23
Ухвала

Іменем України

"09" січня 2023 р. м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Селіщева Л.І., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства "Електричні системи" про визнання наказу про звільнення працівника незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача - ДП "Електричні системи" , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ директора Державного підприємства «Електричні системи» № 1798/к від 04.11.2022р. «Про припинення трудового договору» щодо звільнення її, ОСОБА_1 , з 05.12.2022 року з посади заступника директора з фінансово - економічних питань у зв`язку із скороченням штату працівників за п.1 ст. 40 КЗпП України;

- стягнути з Державного підприємства «Електричні системи» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 05 грудня 2022 року;

- стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність залишити її без руху через наступне.

Стаття 175 - 177 ЦПК України містить вимоги, яким повинна відповідати позовна заява, зокрема:

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" у редакції, чинній до 01 вересня 2015 року, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

З 01 вересня 2015 року ця категорія пільговиків звужена. Так, за пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" у редакції, яка діє з 01 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, починаючи з 01 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Таким чином, позивач не звільнена від сплати судового збору за немайнову вимогу про визнання протиправним та скасувати наказ директора Державного підприємства «Електричні системи» № 1798/к від 04.11.2022р. «Про припинення трудового договору» щодо звільнення ОСОБА_1 з 05.12.2022 року з посади заступника директора з фінансово - економічних питань у зв`язку із скороченням штату працівників за п.1 ст. 40 КЗпП України, та слід сплатити судовий збір за вимогами немайнового характеру.

Крім того, позовна заява має назву «про визнання наказу про звільнення працівника незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу», а в прохальній частині не ставиться питання про поновлення на роботі.

Отже в заяві мають місце вказані вище недоліки, які позбавляють суд можливості призначити заяву до розгляду.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним дану позовну заяву залишити без руху, невідкладно повідомити про це позивача та надати їй строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху у відповідності до положень ст. 185 ЦПК України.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства "Електричні системи" про визнання наказу про звільнення працівника незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху та запропонувати позивачу усунути недоліки протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Селіщева