Провадження № 2/761/2977/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибуторська компанія «Славутич» про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

22.12.2022 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача суму завданої їй матеріальної шкоди в розмірі 342 570,91 грн.

Вимоги позову обгрутовані тим, що 02.09.2022 року о 16.45 год. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «МАN», державний номерний знак НОМЕР_1 та «МаsеrаtіLеvante», державний номер НОМЕР_2 внаслідок якої останній був пошкоджений.

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 22.11.2022 року (справа №935/2110/22) ОСОБА_2 - водія автомобіля «МАN», державний номерний знак НОМЕР_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як зазначає позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дистрибуторська компанія «Славутич» є власником автомобіля «МАN», державний номерний знак НОМЕР_1 , тому в силу положень п.2 ст.1187 ЦК України на нього покладається обов`язок відшкодувати збитки спричинені пошкодженням автомобіля.

Згідно із Звітом №2/9-А від 08.11.2022 року, виконаного ПП «ГАЛавтоекспертиза», складеним на замовлення позивача, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «МаsеrаtіLеvante», державний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження в ДТП становить 465 970,91 грн.

Цивільно правова відповідальність Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибуторська компанія «Славутич» як власника транспортного засобу «МАN», державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «Євроінс Україна» згідно з полісом №209270346 з лімітом відповідальності 130 000,00 грн., франшиза - 2 600,00 грн.

ПрАТ «Євроінс Україна» визнало випадок страховим та 24.12.2022 року позивачу сплатило страхове відшкодування в сумі 127 400,00 грн.

А тому позивач зазначає що розмір завданих збитків позивачу становить 342 570,91 грн. (465 970,91 грн. - 127 400,00 грн.), які на підставі положень статті 1194 ЦК України мають бути стягнуті з відповідача.

В судовому засіданні, яке відбулось 13.02.2023 року було приєднано до матеріалів справи відзив відповідача на заявлені вимоги в якому представник просить відмовити в задоволенні заявлених вимог. Як зазначає представник, на момент ДТП транспортний засіб «МАN», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Дистрибуторська компанія «Славутич» був застрахований ПрАТ «Євроінс Україна» згідно з полісом 209270346.

За складання Звіту №2/9-А про оцінку автомобіля «МаsеrаtіLеvante», державний номер НОМЕР_2 сплатив ОСОБА_3 . Однак не надано будь-яких доказів на підтвердження його повноважень при замовленні звіту та оплаті за його складання. А тому такі витрати не відносяться до витрат позивача. Матеріали справи не містять доказів які б підтверджували реальне виконання робіт із ремонту транспортного засобу та докази проведення оплати за ремонт колісного транспортного засобу.

24.02.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив в якій представник позивача наполягає на задоволенні заявлених вимог з підстав, викладених у позовній заяві. Як зазначає представник, суми отриманої від страхової компанії не достатньо для відновлення пошкодженого транспортного засобу «МаsеrаtіLеvante», державний номер НОМЕР_2 . Представник відповідача у відзиві не заперечує розмір визначеної суми матеріальної шкоди. Також представник зазначає, що ОСОБА_3 користувався автомобілем «МаsеrаtіLеvante», державний номер НОМЕР_2 на підставі договору позички від 02.09.2022 року.

08.03.2022 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких представник відповідача наполягає на відмові в задоволенні заявлених вимог та вказує, що відповідач не визнає розмір заявленої матеріальної шкоди.

28.03.2023 року до суду надійшли пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибуторська компанія «Славутич» в яких вони також зазначають, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дистрибуторська компанія «Славутич» та ОСОБА_2 не було трудових відносин, а тому з врахуванням положень діючого законодавства саме ОСОБА_2 має нести відповідальність щодо відшкодування шкоди.

В судове засідання сторони не з`явились, хоча неодноразово належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи.

Враховуючи положення статті 223 ЦПК України, оскільки відповідач надав відзив на заявлені вимоги, суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль «МаsеrаtіLеvante», державний номер НОМЕР_2 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 23.12.2017 року.

Автомобіль «МАN», державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстрований на праві власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Дистрибуторська компанія «Славутич», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 09.04.2019 року.

Як встановлено судом, 02.09.2022 о 16.45 год. на 102 км а/д Київ-Чоп відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «МаsеrаtіLеvante», державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 та «МАN», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 22.11.2022 року (справа №935/2110/22) визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні 02.09.2022 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 02.09.2022 о 16.45 год. на 102 км а/д Київ-Чоп керуючи автомобілем MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «MaseratiLevante», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, як зазначено в постанові.

Постанова набрала законної сили.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність власника автомобіля «МАN», державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована ПрАТ «Євроінс Україна» згідно з полісом 209270346 яким встановлено ліміт відповідальності страховика за спричинення шкоди майну - 130 000,00 грн., франшиза 2 600,00 грн.

ПрАТ «Євроінс Україна» визнало випадок страховим та згідно із страховим актом від 24.11.2022 року прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 127 400,00 грн.

З виписки по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що 24.11.2022 року на її рахунок було зараховано страхове відшкодування в сумі 127 400,00 грн. від ПрАТ «Євроінс Україна».

Позивач при зверненні до суду з позовом зазначила, що отриманого страхового відшкодування не достатньо для повного відшкодування спричиненої шкоди.

Згідно із Звітом №2-9-А про оцінку автомобіля, складеного 08.11.2022 року ПП «Галавтоекспертиза» на замовлення ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «МаsеrаtіLеvante», державний номер НОМЕР_2 складає 437 823,64 грн., матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «МаsеrаtіLеvante», державний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження в ДТП складає 465 970,91 грн.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права.

Не вважається володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо).

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.

З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду».

За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.

Виходячи з наведених норм права, шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Зазначене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-108цс13, підтриманою у постановах Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 373/1773/18-ц (провадження № 61-17948св19), від 20 листопада 2019 року у справі № 501/2298/16-ц (провадження № 61-31268св18), від 05 вересня 2018 року у справі № 534/872/16-ц (провадження № 61-11969св18).

Позивач не надав суду доказів, що ОСОБА_2 перебував в трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Дистрибуторська компанія «Славутич», В той же час, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дистрибуторська компанія «Славутич» заперечувало існування трудових відносин з ОСОБА_2 .

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Дистрибуторська компанія «Славутич» не є належним відповідачем у справі, оскільки в такому випадку відповідальність за шкоду, спричинену пошкодженням автомобіля має нести саме винувата особа, тобто ОСОБА_2 .

Уповноважений представник позивача 28.08.2023 року (перед четвертим судовим засіданням) звернувся до суду із заявою про залучення співвідповідачем ОСОБА_2 .

Однак протокольною ухвалою суду від 29.08.2023 року було відмовлено в задоволенні заявленого клопотання, оскільки заява подана з порушенням положень ЦПК України.

Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи що позов заявлено до неналежного відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 77-83, 89, 95, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибуторська компанія «Славутич» про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 01 січня 2024 року

Суддя: Н.Г.Притула