Справа № 170/499/23 Головуючий у 1 інстанції: Стрілець Н. В.
Провадження № 22-ц/802/1107/23 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

секретар судового засідання Трикош Н. І.,

з участю представника позивача Здоровця С. В.,

представника відповідача Махнової О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" про внесення змін до договору, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення пені, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , та апеляційною скаргою відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" на рішення Шацького районного суду Волинської області від 12 жовтня 2023 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 01 серпня 2023 року через свого представника ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» про захист прав споживачів. Вказує, що між сторонами 17 лютого 2022 року укладено Договір купівлі-продажу № 43/320 385 за умовами якого продавець зобов`язався передати у власність покупцю, а покупець у порядку та на умовах, визначених цим договором, - прийняти та оплатити техніку, асортимент, кількість та комплектність якої визначається Специфікацією, а саме трактор «Беларус 82,1» загальною вартістю 565 000 грн з ПДВ. Постановою Волинського апеляційного суду від 30 травня 2023 року у справі № 170/332/22 у задоволенні його позову до ТОВ «Техноторг-Дон» про передання товару у власність відмовлено з посиланням на наявність форс-мажорних обставин, оскільки смт Мала Данилівка Харківського району Харківської області, де згідно умов договору має бути виконане зобов`язання з передачі товару, знаходиться у Переліку територій, де ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, через що продавець не може виконати своє зобов`язання у вказаному місці. Наведеним рішенням не встановлено обставин непереборної сили на майбутнє, а тому вважає, що він є вільним у доведенні відсутності таких обставин на момент розгляду цієї справи в суді, при цьому зауважив, що предмет позовних вимог у цій справі є іншим. Вказав, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, тому правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Ним було належним чином виконані всі взяті на себе за п. п. 3. 2. 1 3. 2 .6 Договору зобов`язання, зокрема по оплаті вартості товару. Відповідач, який зобов`язався згідно п. 3. 1 Договору поставити покупцю на умовах самовивозу зі складу продавця за адресою: Харківська обл., смт Мала Данилівка, Кільцевий шлях, 6 (або в іншому місці, яке було б безпечним в умовах воєнного стану), виконувати своє зобов`язання відмовився. Він оплатив другу частину вартості товару 15 квітня 2022 року, тому останнім днем належного виконання обов`язку з передання товару є 29 квітня 2022 року, відповідно з 30 квітня 2022 року триває прострочення виконання зобов`язання. Форс-мажорні обставини свідчать про «об`єктивність» причин такого порушення і звільняє сторону від юридичної відповідальності, однак не виключає порушення продавцем умов договору. Відповідно до ст. 617 ЦК України наявність обставин непереборної сили є звільнення особи від відповідальності за порушення зобов`язання, а не від виконання зобов`язання. Такому положенню відповідає також п. 6. 1 Договору, згідно з яким, сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань (окрім грошових) за цим Договором, якщо воно є наслідком форс-мажорних обставин. Визнання додаткової угоди укладеною та розширення правомочностей продавця на поставку товару у будь-якому місці на території України, яке не є тимчасово окупованим, є санкцією за договором, проте така санкція не буде виступати мірою відповідальності, позаяк виконання зобов`язання не пов`язане з будь-якими додатковими позбавленнями для ТОВ «Техноторг-Дон», оскільки останнє зобов`язується поставити лише той товар, який передбачений договором купівлі-продажу від 17 лютого 2022 у якості основного зобов`язання. Відновлення порушених прав покупця за таких обставин і в такий спосіб не створює для продавця жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є спонукання до вчинення дій, які мав би вчинити відповідач за звичайних умов. За гіпотетичної наявності форс-мажорних обставин на момент розгляду справи, вказана обставина не виключає факт порушення договірного зобов`язання продавцем, а задоволення позовних вимог не вважатиметься притягненням останнього до відповідальності. Істотність порушення полягає у тому, що він тривалий час накопичував кошти на придбання відповідного товару та розраховував на отримання його у передбачений договором строк. Сплативши 565 000 грн, він залишився без товару і без коштів, які щодня знецінюються, та якими відповідач може на власний розсуд розпоряджатися. Покупець втратив можливість досягнути мети договору на невизначений термін, а тому має істотна різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності зміг отримати покупець. Просив (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 17 серпня 2023 року) внести зміни до Договору купівлі-продажу № 43/320 385 від 17 лютого 2022 року шляхом визнання укладеною додаткової угоди № 1 до вказаного договору у редакції позивача «3. 1.1 Зобов`язаний поставити Товар Покупцю на умовах самовивозу зі складу Продавця за адресою АДРЕСА_1 , або за будь-яким іншим місцем на території України, яке не є тимчасово окупованим, протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту оплати Покупцем загальної вартості Товару»; зобов`язати ТОВ «Техноторг-Дон» передати відповідно до умов п. 3. 1. 1 Договору купівлі-продажу № 43/320 385 від 17 лютого 2022 року в редакції Додаткової угоди № 1 про внесення змін до п. 3. 1. 1 Договору купівлі-продажу № 43/320 385 від 17 лютого 2022 року у власність ОСОБА_1 оплачений останнім товар трактор «Беларус 82,1» загальною вартістю 565 000 грн з ПДВ, шляхом його поставки Кисляку В. В. на умовах самовивозу; стягнути з ТОВ «Техноторг-Дон» на користь ОСОБА_1 28 250 грн.

Рішенням Шацького районного суду Волинської області від 12 жовтня 2023 року позов задоволено частково. Внесено зміни до Договору купівлі-продажу № 43/320 385 від 17 лютого 2022 року, укладеного між ОСОБА_1 і ТОВ "Техноторг-Дон", а саме викладено п. 3. 1. 1 Договору купівлі-продажу № 43/320 385 від 17 лютого 2022 року в такій редакції: 3. 1. 1 Зобов`язаний поставити Товар Покупцю на умовах самовивозу зі складу Продавця за адресою Харківська обл., смт Мала Данилівка, Кільцевий шлях, 6, або за будь-яким іншим місцем на території України, яке не є тимчасово окупованим, протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту оплати Покупцем загальної вартості Товару. Стягнуто з ТОВ «Техноторг-Дон» в користь ОСОБА_1 28 250 грн пені. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Техноторг-Дон» в дохід держави судовий збір 1717,76 судового збору та понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 24 000 грн. Судовий збір в розмірі 4520 грн віднеcено на рахунок держави.

Позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 24 жовтня 2023 року подав апеляційну скаргу на вищевказане судове рішення в частині позовних вимог, залишених без задоволення. Вважає непослідовною позицію суду, яка зводиться до надання можливості відповідачу виконати умову договору у новій редакції добровільно, оскільки відповідне зобов`язання з передання покупцю товару мало бути виконане ще за діючими положеннями Договору. Саме по собі внесення змін до Договору купівлі-продажу не призводить до поновлення порушених прав позивача та не призведе до отримання ним товару, натомість він буде змушений подавати ще один позов (третій) задля повного поновлення порушених прав. Просив рішення Шацького районного суду Волинської області від 12 жовтня 2023 року в цій справі скасувати в частині залишених без задоволення позовних вимог, та ухвалити у цій частині нове судове рішення про зобов`язання ТОВ «Техноторг-Дон» передати відповідно до п. 3. 1. 1 Договору купівлі-продажу № 43/320 385 від 17 лютого 2022 року з урахуванням внесених змін у власність ОСОБА_1 оплачений останнім товар трактор «Беларус 82,1» загальною вартістю 565 000 грн з ПДВ, шляхом його поставки Кисляку В. В. на умовах самовивозу. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Відповідно до відзиву відповідач ТОВ «Техноторг-Дон» на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , відповідач вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню. Обставина форс-мажору, встановлена під час розгляду справи № 170/332/22 є преюдиційним фактом. Визнати укладеною можливо лише таку угоду, сторони якої в належній формі досягли згоди з усіх її істотних умов шляхом направлення на погодження пропозиції на таке укладення, або яку вони фактично виконують. Однак, позивачем не дотримано жодної із зазначених у ст. ст. 638, 640 ЦК України вимог, тому відсутні підстави для визнання додаткової угоди укладеною. Вимога про стягнення пені за невиконання зобов`язання по поставці товару за додатковою угодою до договору суперечить принципу розумності та справедливості, оскільки накладення відповідальності за зобов`язанням, яке не порушувалося, та за угодою, яка не існує, є незаконним. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача у повному обсязі.

Відповідач ТОВ «Техноторг-Дон» 20 листопада 2023 року подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, оскільки вважає його таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. У зв`язку із обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами) виконання зобов`язання по поставці товару за цим договором виявилось неможливим. На час подання апеляційної скарги, цивільна справа № 170/332/22 перебуває на розгляді у суді касаційної інстанції. Суд вийшов за межі позовних вимог, самостійно визначивши механізм зміни правовідношення, оскільки позивач просив визнати додаткову угоду укладеною, а суд вирішив вснести зміни до Договору. Позивачем проігноровано імперативний механізм укладення додаткових угод: не надсилав пропозицію укласти таку угоду, між сторонами не було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов; ні повного, ні часткового виконання сторонами такої угоди не відбулося. Оскільки між сторонами не існує спору щодо укладення додаткової угоди, така вимога є безпідставною. Суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, та в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до прийняття касаційною інстанцією судового рішення у справі № 170/332/22. Суд першої інстанції не з`ясував обставини, що мають значення для справи, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи. Внесенням змінами до договору місце поставки товару стало невизначеним. Суд фактично зобов`язав товариство здійснити поставку «заднім» числом, а саме протягом десяти робочих днів з моменту оплати (яка відбулась у квітні 2022 року), що суперечить ч. 3 ст. 653 ЦК України. Такий пункт договору є абсолютно невиконуваним, а рішення суду першої інстанції в цій частині суперечить принципу розумності та справедливості. Судом проігноровано вимоги ч. 2 ст. 651 ЦК України, згідно з якими, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї і з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною (якого у даному випадку не було), і ч. 4 ст. 652 ЦК України, згідно з якою зміна умов договору за рішенням суду допускається у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Згідно з матеріалами справи, розірвання договору не суперечитиме ні суспільним інтересам, а ні спричинить шкоду сторонам спору. Накладення на продавця відповідальності у виді пені за зобов`язанням, яке ним не порушувалося є незаконним. Просить скасувати рішення Шацького районного суду Волинської області від 12 жовтня 2023 року в цій справі у повному обсязі та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Техноторг-Дон» представник позивача Здоровець С. В. просив залишити апеляційну скаргу без задоволення. Заперечення обґрунтовані тим, що відповідач не надав жодного доказу до матеріалів справи, які б свідчили про наявність форс-мажорних обставин станом на момент розгляду справи у суді та враховуючи діючі умови здійснення ним господарської діяльності. Преюдиційне значення процесуальним законом надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин. Рішенням суду у справі № 170/332/22 від 30 травня 2023 року не встановлено обставин неперборної сили на майбутнє, а тому позивач був вільний у доведенні відсутності таких обставин станом на момент розгляду цього спору у суді першої інстанції та виконав свій процесуальний обов`язок, що судом було враховано. Позиція відповідача щодо процесуальних рішень суду, прийнятих за результатами розгляду клопотань про закриття провадження у справі та зупинення провадження до вирішення спору у справі № 170/332/22 в суді касаційної інстанції, є необґрунтованими. Суд задовольнив позовні вимоги частково, мотивувавши неможливість визнання додаткової угоди укладеною, тому ухвалив внести зміни до договору. Внесені зміни до договору розширили обсяг прав продавця та не впливають на баланс інтересів сторін, продавець матиме змогу на власний розсуд обирати місце постачання товару. Суд не вносив змін у частині строку виконання зобов`язання. Позовні вимоги про стягнення пені вирішені з урахуванням наданих відповідачем відповідей, які виключають наявність форс-мажорних обставин.

В судовому засіданні в апеляційному суді представник позивача Здоровець С. В. підтримав вимоги апеляційної скарги позивача, просив задовольнити з викладених у ній підстав, та заперечував щодо задоволення апеляційної скарги відповідача ТОВ «Техноротг-Дон».

Представник відповідача ОСОБА_3 підтримала заявлені нею в апеляційній скарзі вимоги та заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 .

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги позивача та залишення без задоволення апеляційної скарги відповідача.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно довідки переселенця № 720- ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, народився в м. Лозова Харківської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Між ОСОБА_1 та ТОВ "Техноторг-Дон" 17 лютого 2022 року укладено договір купівлі-продажу № 43/320 385, за умовами якого Продавець зобов`язувався передати у власність Покупцю, а Покупець у порядку та на умовах, передбачених цим Договором, зобов`язався прийняти й оплатити техніку, асортимент, кількість та комплектність якої визначається сторонами у специфікації, який є додатком до цього Договору.

За Специфікацією до Договору, Продавець зобов`язався передати у власність трактор "Беларус 82,1" загальною вартістю у 565 000 грн з ПДВ.

Згідно з п. 2. 2 Договору покупець зобов`язується сплатити загальну вартість товару (565 000 грн з ПДВ) у наступному порядку: п. 2. 2. 1 у сумі, що дорівнює 70 % від загальної вартості товару протягом 3 календарних днів з моменту підписання Договору; п. 2. 2. 2 у сумі, що дорівнює 30 % від загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з моменту підписання договору.

З копій квитанцій № 37193801 від 17 лютого 2022 року на суму 390 000 грн та № 37533039 від 15 квітня 2022 року на суму 175 000 грн встановлено, що покупець свої зобов`язання виконав.

Згідно з п. 3. 3. 1 Договору Продавець зобов`язаний поставити товар Покупцю на умовах самовивозу зі складу Продавця за адресою: Харківська область, смт Мала Данилівка, Кільцевий шлях, 6, протягом 10 робочих днів з моменту оплати Покупцем загальної вартості товару.

Постановою Волинського апеляційного суду від 30 травня 2023 року в справі № 170/332/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Техноторг-Дон» про захист прав споживача та зустрічним позовом ТОВ «Техноторг-Дон» до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу, за апеляційною скаргою відповідача ТОВ «Техноторг-Дон» на рішення Шацького районного суду Волинської області від 02 лютого 2023 року, апеляційну скаргу відповідача ТОВ «Техноторг-Дон» задоволено частково. Рішення Шацького районного суду Волинської області від 02 лютого 2023 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Техноторг-Дон» скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення; у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Техноторг-Дон» про захист прав споживача відмовлено; в решті рішення залишено без змін. Апеляційний суд зазначив: «Наявним в матеріалах справи сертифікатом № 4800-22-0979 від 29 вересня 2022 року, виданим Регіональною торгово-промисловою палатою Миколаївської області на звернення ТОВ «Техноторг-Дон», підтверджено ту обставину, що неможливість виконання товариством умов договору про передачу товару ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу є наслідком форс-мажорних обставин, що настали з 24 лютого 2022 і надалі тривають. Відповідно до переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом МЮ України від 22 грудня 2022 № 309, смт Мала Данилівка, Малоданилівської селищної територіальної громади Харківського району Харківської області перебувала у тимчасовій окупації з 24 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року. Населений пункт, у якому згідно договору купівлі-продажу має відбутись поставка і передання покупцеві товару, був тимчасово окупованим і надалі перебуває під постійними обстрілами, і дана обставина РТПП Миколаївської області визнана форс-мажорною, зміни у пункт договору не внесені, колегія суддів дійшла висновку, що мають місце обставини непереборної сили, на строк дії яких строк виконання зобов`язань Сторонами спору за договором зупиняється, що у свою чергу дає підстави для звільнення від відповідальності за неналежне виконання зобов`язань, зокрема, зобов`язань щодо сплати штрафних санкцій за несвоєчасне виконання договору Продавцем в частині в частині передання товару Покупцю у місці визначеному договором».

Суд дійшов висновку про доведеність факту, що представництво відповідача в смт Мала Данилівка Харківського району Харківської області здійснювало свою діяльність у період з 30 квітня 2022 року по даний час.

Позивач придбав у відповідача товар для власних потреб, що не пов`язані із здійснення ним підприємницької діяльності чи виконання роботи за наймом.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 663 ЦК України передбачає, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною другою статті 693 ЦК України передбачено право покупця у разі порушення продавцем строку передання йому попередньо оплачених товарів або пред`явити вимогу про передання оплаченого товару, або вимагати повернення суми попередньої оплати (тобто відмовитися від прийняття виконання).

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі формі позову. Обмеження заявників у праві на судовий захист шляхом відмови у задоволенні позову за відсутності доказів попереднього їх звернення до продавця з вимогами, оформленими в інший спосіб, ніж позов (відмінними від нього), фактично буде призводити до порушення принципів верховенства права, доступності судового захисту, суперечити положенням частини другої статті 124 Конституції України та позиції Конституційного Суду України в Рішенні від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів), згідно з якою вирішення правових спорів у межах досудових процедур є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту (постанова Верховного Суду України від 28 листопада 2011 року у справі № 3-127го11 (№ 43/308-10).

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до п. 3. 1. 1 Договору купівлі-продажу від 17 лютого 2022 року Продавець (ТОВ Техноторг-Дон») зобов`язався поставити товар (за Специфікацією від 17 лютого 2022 року - трактор «Беларус 82,1») Покупцю ( ОСОБА_1 ) на умовах самовивозу зі складу Продавця за адресою: Харківська область, смт Мала Данилівка, Кільцевий Шлях, 6, протягом 10 робочих днів з моменту оплати Покупцем загальної вартості Товару. Загальна вартість товару у розмірі 565 000 грн оплачена покупцем у повному обсязі 15 квітня 2022 року, що стверджується квитанціями № 37193801 від 17 лютого 2022 року, № 375533039 від 15 квітня 2022 року. Товар покупцю не передано станом на день розгляду справи, що сторонами не заперечується.

Приписами частин першої, другої статті 611 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Суд першої інстанції не враховував у якості преюдиційної форс-мажорну обставину, встановлену у постанові Волинського апеляційного суду від 30 травня 2023 року в справі № 170/332/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Техноторг-Дон» про захист прав споживача та зустрічним позовом ТОВ «Техноторг-Дон» до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу, за апеляційною скаргою відповідача ТОВ «Техноторг-Дон» на рішення Шацького районного суду Волинської області від 02 лютого 2023 року, та не брав до уваги сертифікат № 4800-22-0979 від 29 вересня 2022 року, виданий Регіональною торгово-промисловою палатою Миколаївської області на звернення ТОВ «Техноторг-Дон», яким підтверджено ту обставину, що неможливість виконання товариством умов договору про передачу товару ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу є наслідком форс-мажорних обставин, що настали з 24 лютого 2022 і надалі тривають. Така обставина під час перегляду справи за цим позовом не доводилась відповідачем, на її підтвердження не надано будь-яких доказів. Крім того, на даний час справа № 170/332/22 перебуває на перегляді в суді касаційної інстанції.

Натомість, з досліджених у судовому засіданні доказів, судом було встановлено, що представництво відповідача у с. Мала Данилівка Харківського району Харківської області продовжило здійснювати свою діяльність з 30 квітня 2022 року по даний час, у цьому представництві не було в наявності тракторів «Беларус 82,1», однак трактори такої марки були в наявності в інших представництвах на території України.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За ч. 2 ст. 638 ЦК України договір є укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Iстотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Практичне застосування статті 651 ЦК України висвітлено у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-75цс13, в якій зазначено, зокрема, що суд оцінює істотність порушення договору, використовуючи термін «значна міра», яка проявляється у позбавленні сторони бажаного результату, який вона мала отримати при укладенні договору. При цьому вина сторони, яка істотно порушила договір, не має будь-якого значення ні для оцінки порушення як істотного, ні для виникнення права у другої сторони вимагати розірвання договору. Важливим критерієм істотності порушення договору також є розмір завданої шкоди, спричиненої таким порушенням, і який позбавляє потерпілу сторону отримати бажане при укладенні договору. Мова йде не лише про завдання шкоди у грошовій формі, що є прямими збитками, а також і про становище такої сторони, коли вона позбавляється можливості використовувати отримані результати договору.

Порушення продавцем зобов`язання щодо передачі покупцю товару є істотним, оскільки, у зв`язку із тим, що такий товар було повністю оплачено покупцем, протягом усього періоду прострочення зобов`язання продавець притримав (продовжує притримувати) без належної правової підстави не лише товар, який мав бути переданий покупцю, але і грошові кошти, які покупець сплатив за такий товар, а покупець, у свою чергу, не набув товару, що був ним оплачений відповідно до умов, визначених договором, хоч для задоволення його правомірного очікування існують достатні правові підстави. Невиконання відповідачем узятого на себе зобов`язання із передання товару спричинила позивачу значну шкоду, оскільки вартість товару є значною, покупець не може отримати товари більше року, кінцева мета договору покупцем не досягнута.

Позивач обрав такий спосіб захисту як внесення змін до договору шляхом визнання укладеною додаткової угоди № 1 до вказаного договору у редакції позивача, а саме викладення п. 3. 1. 1 у такій редакції «3. 1. 1. Зобов`язаний поставити Товар Покупцю на умовах самовивозу зі складу Продавця за адресою Харківська обл., смт Мала Данилівка, Кільцевий шлях, 6, або за будь-яким іншим місцем на території України, яке не є тимчасово окупованим, протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту оплати Покупцем загальної вартості Товару»; зобов`язання ТОВ «Техноторг-Дон» передати у власність йому, покупцю, товар трактор «Беларус 82,1», шляхом поставки його на умовах самовивозу; стягнення з ТОВ «Техноторг-Дон» на користь ОСОБА_1 пені у розмірі 28 250 грн.

Суд першої інстанції врахував, що п. 8. 2 Договору передбачено внесення змін та доповнень до договору або його розірвання здійснюється лише за окремою письмовою домовленістю сторін, а позивач не звертався до відповідача із пропозицією укласти додаткову угоду. Водночас те, що сторона договору не скористалася процедурою позасудового врегулювання питання зміни чи розірвання договору, навіть коли порядок здійснення такої процедури врегульовано законодавчо, не позбавляє таку сторону можливості належним чином реалізувати своє суб`єктивне право на зміну чи припинення договору та вирішити існуючий конфлікт у суді в силу прямої вказівки, що міститься у частині другій статті 651 ЦК України.

Право особи на звернення до суду для внесення змін у договір у передбаченому законом випадку відповідає статті 16 ЦК України, способам, передбаченим нею (зміна чи припинення правовідношення) для захисту права, та не може ставитися в залежність від поінформованості про позицію іншої сторони чи волевиявлення іншої сторони.

Позивач заявив позовну вимогу про внесення змін до Договору купівлі-продажу від 17 лютого 2022 року, шляхом визнання додаткової угоди укладеною, тому правильним є висновок суду першої інстанції про часткове задоволення такої позовної вимоги та відмови у визнанні додаткової угоди укладеною. Натомість внесення змін до пункту 3. 1 .1. Договору в частині визначення місця виконання договору на підставі рішення суду не змінює обов`язку продавця передати товар, який вже є оплачений покупцем, проте розширює передбачену ч. 2 ст. 532 ЦК України можливість продавця виконати таку передачу у будь-якому іншому місці, що не є тимчасово окупованою територією, а не виключно зі складу у смт Мала Данилівка Харківського району Харківської області. Зважаючи на здійснення відповідачем його господарської діяльності через створені ним представництва по всій території України, такі зміни до договору спрощують процедуру виконання договору. Крім того, ураховуючи, що передання покупцю товару зі складу у смт Мала Данилівка, згідно пояснень відповідача, була неможливою саме з причини відсутності такого виду товару у визначеному договором місці, внесення змін у цій частині сприятиме якнайшвидшому відновленню порушених прав покупця (передачі йому товару) та виконанню обов`язку продавця із найменшими для нього витратами, у тому числі вартісними (товар, визначений Специфікацією, у разі його дійсної відсутності за місцем розташування представництва у смт Мала Данилівка, не потрібно переміщати продавцю з місця, де він є у наявності, у визначене договором місце поставки з метою належного виконання договору для подальшого його самовивозу покупцем зі складу продавця у смт Мала Данилівка). Задовольняючи таку позовну вимогу частково, суд першої інстанції не виходив за межі позовних вимог, оскільки така вимога була заявлена позивачем, а суд вирішував питання про права та обов`язки сторін, про які було заявлено у позовній заяві.

Поміж тим, колегія суддів звертає увагу на те, що відмова у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача передати товар позивачу відповідно до змінених судовим рішенням умов у зв`язку із її передчасністю, є безпідставною та такою, що не відповідає вимогам матеріального права.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, зобов`язання з передання товару покупцю вже є невиконаним та простроченим. Обставини непереборної сили, які б спричинили об`єктивну неможливість виконання продавцем узятих на себе зобов`язань, в межах цього провадження не доведено та не встановлено.

Змінюючи умову щодо місця виконання зобов`язання з передання товару на умовах самовивозу, суд не змінив строку виконання зобов`язання продавцем. Таким чином, внесення змін до п. 3. 1. 1. Договору не змінює факту прострочення продавцем виконання покладеного на нього зобов`язання з передання товару покупцю. Позивач не заявляв вимоги про зміну строку поставки товару, тому відповідно суд не вирішував питання про внесення змін до договору купівлі-продажу у цій частині.

Висновок суду першої інстанції про право відповідача на добровільне виконання зміненого п. 3. 1. 1. Договору з моменту набрання рішенням законної сили, та, одночасно із цим, визнання судом порушеним продавцем строку поставки товару є взаємосуперечливим, оскільки факт прострочення виконання покладеного договором на продавця (відповідача) зобов`язання щодо поставки товару та звернення покупця (позивача) із вказаним позовом виключає добровільність виконання продавцем вже порушеного ним зобов`язання.

При цьому, часткове задоволення позовної вимоги про внесення змін до договору в частині зміни місця виконання договору без задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача передати оплачений товар позивачу, не є ефективним та достатнім способом захисту в розумінні ст. 16 ЦК України, оскільки самостійно внесені зміни до договору набувають виключно декларативного характеру, що не гарантує передачі продавцем товару покупцю. Відповідач ТОВ «Техноторг-Дон» вже прострочив виконання передбаченого п. 3. 1. 1 Договору зобов`язання з поставки оплаченого товару покупцю шляхом самовивозу, що встановлено судом першої інстанції, тому покупець відповідно до правил ч. 2 ст. 369 ЦК України, має право вимагати передання такого товару. Задоволення такої позовної вимоги є необхідним для остаточного вирішення спору і сприятиме дотриманню принципу процесуальної економії.

Стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення зобов`язання за період з 26 липня 2023 року по 05 вересня 2023 року в сумі 28 250 грн, що становить не більше 5% вартості товару, є санкцією, що застосовується до відповідача на підставі п. 5. 3. 1 Договору та відповідає нормі ч. 3 ст. 549 ЦК України. Обставин, які б виключали факт порушення відповідачем обов`язку із передання товару позивачу, судом першої інстанції та колегією суддів не встановлено, тому заперечення відповідача на рішення суду в цій частині на увагу не заслуговують.

Доводи відповідача ТОВ «Техноторг-Дон» щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права у зв`язку із відмовою у задоволенні клопотань про закриття провадження у справі та про зупинення провадження у справі до ухвалення рішення в іншій цивільній справі, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Колегією суддів встановлено, що 18 вересня 2023 року представник відповідача ОСОБА_3 звернулася в суд першої інстанції із заявою про закриття провадження у справі. Клопотання мотивоване тим, що для виникнення у позивача права вимоги щодо визнання укладеною додаткової угоди до договору, між сторонами у справі мав би виникнути спір щодо умов цієї угоди, який міг би виникнути при дотриманні позивачем норм ст. 638, 640 та 642 ЦК України. Однак, оскільки сторонами не здійснено і не планувалось здійснити дії, передбачені цими статтями, між сторонами у справі № 170/499/23, предмет спору відсутній.

Ухвалою Шацького районного суду Волинської області від 19 вересня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, оскільки предметом цього спору є невиконання договірного зобов`язання відповідачем щодо поставки товару, позивач просив змінити місце поставки товару. Судові рішення у справі № 170/332/22 спірні правовідносини не врегулювали, а предмет та підстави у такій справі є іншими та охоплюють інший період.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань (Постанова Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20).

Зважаючи на те, що як на час звернення до суду із цим позовом, так і після відкриття провадження у цій справі, спір, предмет якого відрізняється від предмета спору у справі № 170/332/22, існував та продовжує існувати, питання, викладені у позові, ні в судовому, ні у досудовому порядку врегульовані не були, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі із заявлених представником відповідача підстав.

Крім того в судовому засіданні 19 вересня 2023 року представник відповідача ОСОБА_3 заявила клопотання про зупинення у цій справі до вирішення Верховним Судом справи № 170/332/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Техноторг-Дон» про захист прав споживачів та зустрічним позовом ТОВ «Техноторг-Дон» до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу.

Ухвалою суду від 19 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання, оскільки у вказаній справі Волинським апеляційним судом ухвалено постанову від 30 травня 2023 року, що набрала законної сили.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Зважаючи на те, що у справі № 170/332/22 станом на день розгляду цієї справи вже існувала така, що набрала законної сили постанова Волинського апеляційного суду від 30 травня 2023 року, а обставини, які могли б бути встановлені під час перегляду справи в суді касаційної інстанції, не впливали на збирання, оцінку доказів у цій справі та не могли мати преюдиційного значення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи № 170/332/22.

Судом першої інстанції оцінені подані сторонами докази у їх сукупності, а саме показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , відповіді ДПП УПП в Харківській області від 31 липня 2023 року, відеозаписи від 26 липня 2023 року. Ці докази є належними, допустимими і необхідними для з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача ТОВ «Техноторг-Дон» в частині завищеного розміру витрат (24 000 грн) на професійну правничу допомогу, що були стягнуті судом першої інстанції на користь позивача, оскільки така сума є неспівмірною зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, значенням справи для сторони.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач ТОВ «Техноторг-Дон» не заявляв клопотання про зменшення судових витрат позивача під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Зважаючи на встановлений ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок сторони, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, доведення неспівмірності таких витрат, суд першої інстанції, у зв`язку із відсутністю відповідної заяви та частковим задоволенням позову, суд зменшив розмір заявлених до стягнення судових витрат у порядку, встановленому п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Висновки суду першої інстанції в цій частині здійснені з правильним застосуванням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги відповідача ТОВ «Техноторг-Дон» не спростовують правильних висновків суду в оскаржуваній ним частині, натомість апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню. Рішення в частині частково задоволених позовних вимог ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. В частині позовних вимог, залишених без задоволення, рішення необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення про зобов`язання ТОВ «Техноторг-Дон» передати у відповідності до умов п. 3. 1. 1 Договору купівлі-продажу № 43/320 385 від 17 лютого 2022 року з урахуванням внесених змін у власність ОСОБА_1 оплачений товар трактор «Беларус 82,1», шляхом його поставки Кисляку В. В. на умовах самовивозу, у зв`язку із неправильним застосуванням судом норм матеріального права та невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити. Апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" залишити без задоволення.

Рішення Шацького районного суду Волинської області від 12 жовтня 2023 року у цій справі в частині відмови у позовних вимогах скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» передати у відповідності до умов п. 3. 1. 1 Договору купівлі-продажу № 43/320 385 від 17 лютого 2022 року з урахуванням внесених змін у власність ОСОБА_1 оплачений товар трактор «Беларус 82,1», шляхом його поставки Кисляку Василю Володимировичу на умовах самовивозу.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий - суддя

Судді