Постанова

Іменем України

27 грудня 2023 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/13638/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Подільського районного суду м. Києва

від 09 червня 2023 року

в складі судді Ларіонової Н. М.

у цивільній справі №758/8609/19 Подільського районного суду м. Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

У С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року позивач, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором, звернувся до суду з позовом про стягнення з останнього основного заборгованості в сумі 37 605,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 05.06.2013 між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_1 . Укладено кредитний договір №201321 від 06.06.2013 з кредитною лінією для останнього у розмірі 20 000,00 грн.

23.03.2918 між ПАТ «АКТАБАНК» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЕАПБ», позивач) укладено договір про відступлення права вимоги №2 за умовами якого ТОВ «ФК «ЕАПБ» набуло права вимоги грошових коштів з відповідача у зв`язку із невиконанням останнім своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 23.13.2018 складала загальну суму 37 605,72 грн, з яких заборгованість за основною сумою заборгованості у розмірі 18 596,72 грн; заборгованість за процентами - 8,59 грн; заборгованість за комісією - 18 950,17 грн; штраф, пеня - 50,00 грн.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 09 червня 2020 року позов задоволено у повному обсязі, а також стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що суд першої інстанції належним чином не повідомив його про день, час та місце розгляду справи.

Вказував, що суд першої інстанції не досліджував оригінал кредитного договору, а отже в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог.

Вважав, що справу розглянуто з порушенням правил територіальної юрисдикції, оскільки справу мав розглядати Ізяславський районний суд Хмельницької області.

Стверджував, що позивач не надав доказів нарахування відсотків, комісії, штрафів та пені, з огляду на відсутність в матеріалах справи умов та правил надання кредитних коштів. А подані документи у копіях не є доказами у справі та не повинні прийматися судом.

Наголосив на тому, що з огляду на дату закінчення дії договору, а саме 25.11.2015 є підставою для відмови у позові з огляду на пропуск строку позовної давності на час звернення 03.07.2019 до суду з даним позовом.

За наведених обставин, просив скасувати заочне рішення Подільського районного суду м. Києвавід 09 червня 2023 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просив скаргу залишити без задоволення, а заочне рішення суду просив залишити без змін.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки дана справа є малозначною та ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 посилався на те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм процесуального права, а саме без належного повідомлення його про розгляд справи.

Колегія суддів погоджується з такими доводами апеляційної скарги та приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування рішення суду, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями частин першої, другої статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Повідомлення учасників справи про місце, дату і час судового засідання проводиться судом, відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України.

За приписами статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення - завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Таким чином, про належне повідомлення учасника справи про час і місце розгляду справи у даному випадку може свідчити лише розписка.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовною заявою, позивач зазначив останню відому адресу відповідача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . (а. с. 2).

За відомостями з довідки про реєстрацію місця проживання особи від 10.09.2019 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 09.06.2006 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та був знятий з реєстрації 07.03.2019 (а. с. 32).

В матеріалах справи відсутні відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 після 07.03.2019.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Судове засідання призначено на 23 січня 2020 року.

23 січня 2023 року судове засідання відкладено на 09 червня 2020 року, в якому й ухвалено оскаржуване рішення.

Судом за адресою, зазначеною в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 , тобто за останньою відомою адресою місця проживання ОСОБА_1 , останній надсилалися судові повістки про виклик в судове засідання.

За приписами ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування) місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутності відомості, що суд першої інстанції повідомляв ОСОБА_1 про розгляд даної справи у відповідності до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України

Отже, в матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання, призначене на 09.06.2020, в якому ухвалено оскаржуване рішення, а також і про розгляд справи в цілому.

За приписами п. 3 ч. 2 ст. 376 ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування рішення суду з ухваленням нового судового рішення.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 05 червня 2013 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №201321 за умовами якого Банк надав ОСОБА_1 кредитний ліміт у розмірі 20 000,00 грн. За умовами цього ж договору кінцевий термін погашення - 25.11.2015 (а.с. 5-11).

Відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 23.03.2018 року становить 37 605,48 грн., за кредитним договором № 201321 від 05.06.2013 року, яка складається: 18 596,72 грн. - з заборгованість за основною сумою боргу; 8,59 грн. - заборгованість за процентами; 18 950,17 грн. - заборгованість за комісією; 50,00 грн. - штраф, пеня.

23.03.2018 року між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір № 2 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого, ПАТ «АКТАБАНК» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до відповідача, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача.

Доказів належного виконання умов кредитного договору №201321 від 05.06.2013 ОСОБА_1 не надано.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.

У відповідності до розрахунку позивача борг відповідача перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» станом на 23.03.2018 року за договором № 201321 від 05.06.2013 року становить 37 605,48 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 18 596,72 грн.; заборгованість за процентами в розмірі 8,59 грн.; заборгованість за комісією в розмірі 18 950,17 грн.; штраф, пеня в розмірі 50,00 грн.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору, зокрема в частині умов щодо нарахування відсотків та неустойки, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять доказів, що відповідач звертався до суду позовом про визнання недійсними та неправомірними умов договору щодо нарахування процентів та неустойки.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивачем надано належним чином завірені копії доказів на підтвердження позовних вимог, в тому числі і кредитного договору, що з урахуванням положень статті 545 ЦК України свідчить про те, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано, колегія суддів приходить до висновку про те, що неповернутою залишається сума боргу в розмірі 37 605,48 грн.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, про доведення факту порушення прав позивача та наявності у відповідача обов`язку повернути заборгованість за кредитного договору №201321 від 05.06.2013 в сумі 37 605,48 грн.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Відмовляючи в задоволенні позову через пропуск строку позовної давності, колегія суддів враховує наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №367/6105/16-ц, від 07 листопада 2018 року у справі №575/476/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16, від 28 листопада 2018 року у справі №504/2864/13-ц, від 05 грудня 2018 року у справах №522/2202/15-ц, №522/2201/15-ц та №522/2110/15-ц, від 07 серпня 2019 року у справі №2004/1979/12, від 18 грудня 2019 року у справі №522/1029/18, від 16 червня 2020 року у справі №372/266/15-ц).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №200/11343/14-ц зробила висновок, що якщо відповідач не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, це є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася у суді першої інстанції.

Як вже вказувалося вище, відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції, у зв`язку з чим був позбавлений права подати свої заперечення проти позову та заяву про застосування строків позовної давності.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, відповідач посилався на те, що позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду з даним позовом, оскільки строк виконання зобов`язання за договором позики настав 25.11.2015, тоді як з позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся до суду 03.07.2019 року.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, строк виконання зобов`язання за кредитним договором №201321 від 05.06.2013 закінчився 25.11.2015. Відтак, строк позовної давності на звернення до суду з даним позовом закінчився 25.11.2018.

З матеріалів справи вбачається, що з даним позовом до суду ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся 03 липня 2019 року, тобто поза межами строку позовної давності.

Таким чином за встановлених судом апеляційної інстанції обставин пропуску ТОВ «ФК «ЄАПБ» строку позовної давності та за відсутності належних, достатніх та достовірних доказів переривання такого строку, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги відповідача з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову, то з ТОВ «ФК «ЄАПБ»на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним за подання апеляційної скарги судовий збір в сумі 2 881,50 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 09 червня 2023 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2 881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська