Справа № 450/3351/22 Провадження № 2/450/270/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь завдану внаслідок ДТП матеріальну шкоду у розмірі 189670 грн. 36 коп., а також судові витрати.

Мотивувала свої позовні вимоги тим, що 23 червня 2020 року на автодорозі «Львів Пустомити Меденичі» в с. Сокільники Львівського (Пустомитівського) району Львівської області відбулася ДТП за участю автомобіля марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу марки «Рено» номерний знак НОМЕР_2 під її керуванням, внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2020 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «АСК «Скарбниця», яке виплатило їй страхове відшкодування у розмірі 88010 грн. 03 коп. Водночас, згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 91 від 26 липня 2020 року, вартість відновлювального ремонту належного їй транспортного засобу складає 274180 грн. 39 коп. Зауважила, що розмір судових витрат на проведення експертизи становить 3500 грн., попередній (орієнтований) розмір витрат на правову допомогу складає 15000 грн. Враховуючи викладене, просила позовні вимоги задовольнити, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Ухвалою від 09 листопада 2022 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач повідомлявся про судовий розгляд як шляхом направлення поштової кореспонденції, так і шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті суду.

08 грудня 2022 року від відповідача до суду надійшов відзив, у якому він з позовними вимогами не погодився. Зазначив, що згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 91 від 26 липня 2020 року вартість відновлювального ремонту належного позивачу транспортного засобу перевищує його ринкова вартість до ДТП, яка становить 163509 грн. 97 коп. При цьому, вартість пошкодженого автомобіля складає 37630 грн. 79 коп. Таким чином, транспортний засіб марки «Рено» номерний знак НОМЕР_2 є фактично знищеним. Враховуючи те, що позивачу виплачено 88010 грн. 03 коп. страхового відшкодування, невідшкодованою залишається 37869 грн. 15 коп., що є різницею між сумою збитків, яка була заподіяна позивачу внаслідок ДТП, у розмірі 125879 грн. 18 коп. та вартістю автомобіля після ДТП. З огляду на вказане, просив відмовити у задоволенні позову в межах позовних вимог на 151801 грн. 21 коп.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 23 червня 2020 року о 20 год. 37 хв. на автодорозі «Львів Пустомити Меденичі» в с. Сокільники Львівського (Пустомитівського) району Львівської області, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, чим порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1 ПДР України, та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Рено» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який зупинився попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 серпня 2020 року у справі № 450/2360/20 ОСОБА_2 визнано винуватим у вказаній ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Зазначена постанова не оскаржувалася та набрала законної сили 08 вересня 2020 року.

За ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданим ТСЦ 4601, встановлено, що позивач є власником автомобіля марки «Рено» номерний знак НОМЕР_2 .

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

З огляду на вказане, винуватість відповідача у ДТП, внаслідок якої позивачу завдано майнову шкоду, доведена вищенаведеними доказами. Відтак, саме відповідач несе майнову відповідальність за завдану шкоду.

За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Матеріалами справи стверджується, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «АСК «Скарбниця».

Так, страховим актом № 194/цв/20 від 29 жовтня 2020 року вирішено виплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 88010 грн. 03 коп. у зв`язку з заподіянням їй шкоди внаслідок згаданої ДТП. Розмір франшизи, передбачений страховим полісом відповідача, становить 2600 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 91 від 26 липня 2020 року вартість відновлювального ремонту належного позивачу транспортного засобу становить 274180 грн. 39 коп., його ринкова вартість до ДТП складає 163509 грн. 97 коп., а вартість такого у пошкодженому стані становить 37630 грн. 79 коп.

Статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди

Таким чином, належний позивачу транспортний засіб марки «Рено» номерний знак НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту якого перевищує його ринкову вартість до ДТП, є фізично знищеним, у зв`язку з чим відшкодуванню підлягає різниця між вартість такого до та після ДТП, яка становить 125879 грн. 18 коп. При цьому, суд, враховуючи виплату позивачу 88010 грн. 03 коп. страхового відшкодування, приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на її користь 37869 грн. 15 коп. завданої шкоди внаслідок ДТП.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про те, що обставини, якими позивач мотивувала свої позовні вимоги, частково знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому такі слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на її користь 37869 грн. 15 коп. завданої майнової шкоди.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат слід зазначити наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

За ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Положення статті 139 ЦПК України передбачають, що судом встановлюється розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Учасниками справи є, зокрема, сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 ЦПК України). Сторонами в цивільному процесі є позивач в відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України).

Отже, положення ЦПК України встановлюють порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони.

Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.

Враховуюче те, що замовлення експертизи та отримання експертного висновку відбулося за ініціативою позивача до звернення до суду з позовом, то підстав для відшкодування витрат на складення такого експертного висновку відсутні.

На підтвердження зазначеного також свідчать норми ч. 7 ст. 106 ЦПК України, які надають право учаснику справи подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи. Отже, здійснення учасником справи замовлення експертного дослідження у поза процесуальному порядку обмежує право іншої особи приймати участь у процесі проведення експертизи, зокрема подавати заяву про відвід експерта.

Вказане узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 824/647/19-а (провадження № К/9901/31359/20) та у постанові від 20 липня 2022 року у справі № 524/710/21 (провадження № 61-1693св22).

Щодо витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на надано будь-яких доказів на підтвердження понесення нею витрат на правову допомогу у розмірі 15000 грн., у зв`язку з чим такі стягненню з відповідача на її користь не підлягають.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України, згідно п. 3 ч. 2 якої у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути 992 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 76, 81, 82, 84, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 9, 22, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 37869 грн. 15 коп. завданої майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.