24.01.2023 539/1881/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2023 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі
Головуючого судді Левченка А.М.,
секретаря судового засідання Черкасової О.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення походження дитини,
ВСТАНОВИВ
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення походження дитини, в якому просив суд встановити походження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обгрунтування позову зазначив, що з 2014 року фактичні шлюбні стосунки між подружжям ОСОБА_5 були припинені. Одночасно із цим, у 2015 році між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 склалися романтичні стосунки, у зв`язку із чим вони почали мешкати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_3 від спільного мешкання народився син ОСОБА_6 .
Оскільки дитина народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, то відомості про батька дитини, були записані у відповідності до ч. 2 ст. 122 СК України, а саме, батьком записаний відповідач ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 05.09.2022 року відкрито провадження у справі.
21.10.2022 року через канцелярію суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про визнання позовних вимог.
Ухвалою суду від 16.11.2022 року відмовлено у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_2 позову ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення походження дитини. Продовжено підготовче провадження до 14.12.2022 року включно.
Ухвалою суду від 14.12.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з підстав, які викладені у позовній заяві. Пояснив суду, що дійсно є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що повідомляє суд.
Відповідач до ОСОБА_2 пояснила суду, шо погоджується із позовними вимогами ОСОБА_1 та підтверджує, що батьком дитини є саме він. Зазначає, що відповідач ОСОБА_3 перебуває на тимчасово окупованій території України, де співпрацює з бойовиками так званої ДНР, а тому він не міг перетинати лінію розмежування на момент зачаття дитини.
Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Судом встановлено, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19.11.2021 року розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований 04.02.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області, відповідний актовий запис № 17 від 04.02.2005 року, що підтверджується належним чином засвідченою копією рішення суду (а.с. 60).
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд кваліфікує спірні правовідносини за ст. 129 СК України, оскільки вбачається спір про батьківство між чоловіком матері дитини та особою, яка вважає себе батьком дитини.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженою жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.
Отже, виходячи із встановлений судом фактичних обставин справи, належним відповідачем у спірних правовідносинах є відповідач ОСОБА_3 , а тому визнання відповідачем ОСОБА_2 позову не створює правових наслідків у виді ухвалення рішення про задоволення позову в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.
Під час підготовчого провадження судом надавлась сторонам можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки щодо подання до доказів, заявлення клопотань про їх витребування, подання заяв про виклик свідків, клопотань про призначення судових експертиз, у зв`язку із чим строк підготовчого провадження судом продовжувався.
Разом із тим, позивачем не було подано суду жодного доказу на підтвердження обгрунтованості заявлених ним позовних вимог, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
Керуючись ст. 265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ
У задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення походження дитини відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 02 лютого 2023 року.

Суддя А.М. Левченко

24.01.2023