Справа № 344/1801/23
Провадження № 2-з/344/3/23
У Х В А Л А

02 лютого 2023 року місто Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Мелещенко Л.В., ознайомившись з заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Тиніва Ігоря Дмитровича про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви про визнання недійсним електронного аукціону з реалізації арештованого майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

01 лютого 2023 року представник позивача ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - адвокат Тинів Ігор Дмитрович звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви до відповідачів Приватного виконавця Виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачука Любомира Михайловича, місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Старозамкова, буд.2, Державного підприємства «СЕТАМ», місцезнаходження: м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , про визнання недійсним електронного аукціону з реалізації арештованого майна шляхом заборони Приватному виконавцю Ткачуку Любомиру Михайловичу виносити в рамках виконавчого провадження № 70131553 постанову про передачу ОСОБА_3 майна: 1/2 спільної частки нежитлового приміщення, загальною площею 5031,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 в рахунок погашення боргу та складати Акт приватного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу щодо майна: 1/2 спільної частки нежитлового приміщення, загальною площею 5031,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 ; заборони державним реєстраторам, які уповноважені проводити реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо 1/2 спільної частки нежитлового приміщення, загальною площею 5031,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта 101, оскільки такі заходи забезпечення позову є адекватними та дозволять не допустити незворотності певних наслідків (зокрема, перехід права власності на спірне майно до ОСОБА_3 ), а також відповідних дій (незаконне оформлення права власності на спірне майно на користь ОСОБА_3 ).

Суддя, розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З урахуванням приписів частини першої статті 153 та частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд заяви здійснюється без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до частини першої-другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною першою статті 150 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (частина друга статті 150 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Згідно правового висновку, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20), умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відтак, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Згідно роз`яснень пункту 6 постанови Пленуму Верхового Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Як вбачається з матеріалів заяви, Державним підприємством «СЕТАМ» на його офіційному веб-сайті розміщено оголошення про проведення електронного аукціону (торгів) з реалізації майна, а саме: 1/2 спільна частка нежитлового приміщення, загальної площею 5031,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , стартова ціна продажу майна 105 142 642,00 грн, реєстраційний номер лоту 518875, дата проведення аукціону 25 листопада 2022 року. Торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Згідно протоколу № 580856 проведення електронного аукціону (торгів), стартова ціна 89 371 245,70 грн, 28 грудня 2022 року торги не відбулися

Державним підприємством «СЕТАМ» на його офіційному веб-сайті втретє розміщено оголошення про проведення електронного аукціону (торгів) з реалізації майна, а саме: 1/2 спільна частка нежитлового приміщення, загальної площею 5031,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , стартова ціна продажу майна 73 599 849,40 грн, реєстраційний номер лоту 521539, дата проведення аукціону 30 січня 2023 року. Торги не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

31 січня 2023 року ОСОБА_3 надав заяву Приватному виконавцю Ткачуку Л.М. про залишення за собою нереалізованого майна, а саме: 1/2 спільної частки нежитлового приміщення, загальної площею 5031,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , за ціною третіх торгів в рахунок погашення суми боргу в розмірі 73 599 849,40 грн

Враховуючи наведене, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі спроможності заходів, який представник позивача просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову про визнання недійсним електронного аукціону з реалізації арештованого майна, що буде пред`явлений пізніше, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, з урахуванням встановленого можливого спору між сторонами по справі, суд дійшов висновку, що вимоги стосовно забезпечення позову є обґрунтованими, законними та співмірними із заявленими позовними вимогами, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача.

Більше того, зазначений вид забезпечення позову є ефективним і унеможливлює відкриття нових судових проваджень щодо оспорення результатів торгів та у разі передачі нерухомого майна ОСОБА_3 .

Також суддя зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви про визнання недійсним електронного аукціону з реалізації арештованого майна підлягає задоволенню.

За змістом частини сьомої статті 153, частини шостої статті 154 Цивільного процесуального кодексу України, в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно з частиною першою статті 154 Цивільного процесуального кодексу України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Перелік випадків, у яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, визначений у частині третій статті 154 Цивільного процесуального кодексу України та є вичерпним.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (частина четверта статті 154 Цивільного процесуального кодексу України).

Враховуючи те, що обрані заявником способи забезпечення позову не спричинять невідновлюваної шкоди відповідачу чи третім особам, а також відсутність обставин, визначених частиною третьою статті 154 Цивільного процесуального кодексу України, суддя вважає, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

Керуючись статтями 149-153, 247, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Тиніва Ігоря Дмитровича про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви про визнання недійсним електронного аукціону з реалізації арештованого майна - задовольнити у повному обсязі.

Заборонити Приватному виконавцю Ткачуку Любомиру Михайловичу виносити в рамках виконавчого провадження № 70131553 постанову про передачу ОСОБА_3 майна: 1/2 спільної частки нежитлового приміщення, загальною площею 5031,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , в рахунок погашення боргу та складати Акт приватного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу щодо майна: 1/2 спільної частки нежитлового приміщення, загальною площею 5031,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 .

Заборонити державним реєстраторам, які уповноважені проводити реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо 1/2 спільної частки нежитлового приміщення, загальною площею 5031,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта 101.

Копію ухвали направити Приватному виконавцю Виконавчого округу Івано-Франківської області Ткачуку Любомиру Михайловичу, державним реєстраторам, які уповноважені проводити реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам для виконання та особам, які можуть отримати статус учасника справи, - для відома.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Попередити, що особи, винні у невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк пред`явлення до виконання до 02 лютого 2026 року.

Суддя Мелещенко Л.В.