Ухвала

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 756/1458/22
Номер апеляційного провадження 22-з/824/1534/2023
Головуючий у суді першої інстанції І.С. Шролик
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
28 грудня 2023 року місто Київ

Номер справи 22-з/824/1534/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи (їх представників) заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу,

у с т а н о в и в :

У провадженні Київського апеляційного суду перебувала цивільна справа за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15.06.2023 залишено без змін.

29 листопада 2023 року відповідач ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 , подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з позивача на її користь судові витрати на правову допомогу у розмірі 15 000 грн., які понесені нею у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

До заяви заявник також долучив докази надсилання копії заяви позивачу.

Позивач, своїм правом на подачу відзиву на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення не скористався.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Дослідивши матеріали справи разом із заявою про ухвалення додаткового рішення, заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити, з наступних підстав.

За приписами пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України до основних засад (принципів) цивільного судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами (ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

При цьому, за приписами ч. 1, ч. 3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, відшкодування судових витрат на правничу допомогу здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на апеляційну скаргу позивача на рішення суду, ОСОБА_1 не ставила вимогу про відшкодування їй витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Також ОСОБА_1 не зверталася до суду з окремою заявою, в якій би ставила вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Як вже вказувалося вище, постанова за результатами розгляду апеляційної скарги позивача на рішення суду Київським апеляційним судом прийнята 17 листопада 2023 року. В постанові суду вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Так в ухвалі Верховного Суду від 22.12.2021 (справа № 640/16818/18, провадження № 61-11472СВ21) Верховний Суд зазначив, що в додатковій постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 910/9111/17 суд вказав, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної інстанції - до прийняття постанови у справі.

Відповідно, якщо учасник справи до закінчення судових дебатів (в суді касаційної інстанції - до прийняття постанови у справі) не заявив клопотання про компенсацію йому витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником витрат на професійну правничу допомогу (постанова Верховного Суду від 14 січня 2019 року у справі № 927/26/18).

В разі, коли заява (клопотання) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу надійшла після ухвалення судом касаційної інстанції постанови у справі за результатами розгляду касаційної скарги, така заява (клопотання) учасника справи не розглядається, а питання розподілу судових витрат, про які йдеться у ній, не вирішується з огляду на відсутність поданої заяви (клопотання) до прийняття судом касаційної інстанції постанови у справі (ухвала Верховного Суду від 24 липня 2018 року у справі № 918/560/16).

Таким чином, оскільки до ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення у справі Брицька А.М. не подала заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, не зазначила розмір понесених витрат, не надала докази щодо виконаних робіт її адвокатом на стадії апеляційного провадження, а тому у суду не було підстав для відшкодування їй витрат на правничу допомогу.

Клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана адвокатом Корзуном Д.Л. в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 надійшло до апеляційного суду після прийняття постанови у справі, а саме 01.12.2023 року, а направлено було 29.11.2023.

Апеляційний суд зауважує, що в даному випадку саме сторона відповідача, яка не зазначила у відзиві на апеляційну скаргу про її намір стягнути з іншої сторони витрати на професійну правничу допомогу та не надала доказів щодо виконаних робіт її адвокатом та в подальшому також несвоєчасно подала клопотання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, - несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, а саме, що таке клопотання не було вчасно отримане апеляційним судом та, відповідно, не розглянуте ним в день винесення постанови за результатами розгляду апеляційної скарги.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Корзуна Д.Л. про ухвалення додаткового рішення, а тому відмовляє йому в ухваленні додаткового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 8 ст. 141, 268, 270, 389 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Представнику ОСОБА_1 - адвокату Корзуну Дмитру Леонідовичу відмовити в прийнятті додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна