Справа № 932/7231/23
Провадження № 2/201/3681/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Батманової В.В.,

з секретарем судового засідання Турбаївською М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, третя особа: Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області про скасування арешту,-

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 26 вересня 2023 року за підсудністю з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, третя особа: Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області про скасування арешту.

В позовній заяві позивач посилався на те, що в період з 27.10.2011 по 27.01.2012 відносно ОСОБА_1 , прокурором Дніпропетровської області порушено ряд кримінальних справ за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 2, 3 ст. 358, ч.2 ст. 366, ч.3 ст. 28 КК України (в редакції 2001 року). В подальшому всі вищезазначені кримінальні справи було об`єднано в одне провадження та присвоєно останньому № 36111020. Постановою слідчого відділу РЗСЧОГ та ЗО СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Шендрик Ю.В. від 16.08.2011, в якості засобу забезпечення у кримінальній справі, на усе рухоме та нерухоме майно позивача накладено арешт. 31.01.2012 позивача притягнуто в якості обвинуваченого та пред`явлено обвинувачення у скоєні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28, ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України в ред. 2001 року. У зв`язку з набуттям змін до кримінального процесуального кодексу України, приймаючи до уваги той факт що досудове розслідування по кримінальній справі № 36111020 проводилося в порядку Кримінального процесуального кодексу України 1960 року, 27.08.2015 відомості щодо зазначеної кримінальної справи внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000817 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. В подальшому кримінальне провадження № 0000817 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України об`єднано з кримінальним провадженням № 0000150. Постановою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 від 06.09.2019 кримінальне провадження № 0000150 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 (в редакції від 05.04.2001), ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України закрито на підставі и. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (ред. 2012 року), тобто у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях складу кримінальних правопорушень. Проте не було вирішено питання про зняття арешту з майна. Позивач позбавлений вільно володіти, розпоряджатися та використовувати власне майно, тому просив про скасування арешту накладеного постановою слідчого відділу РЗСЧОГ та ЗО СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Шендрик Ю.В. від 16.08.2011 в якості засобу забезпечення у кримінальній справі № 36111020.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Дніпропетровської обласної прокуратури надав суду заяву відзив на позовну заяву в якому просив прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства.

Представник третьої особи Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області надала письмові пояснення в яких просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази за принципами ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що в період з 27.10.2011 по 27.01.2012 відносно ОСОБА_1 , прокурором Дніпропетровської області порушено ряд кримінальних справ за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.ч. 2, 3 ст. 358, ч.2 ст. 366, ч.3 ст. 28 КК України (в редакції 2001 року).

В подальшому всі вищезазначені кримінальні справи було об`єднано в одне провадження та присвоєно останньому № 36111020.

Постановою слідчого відділу РЗСЧОГ та ЗО СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Шендрик Ю.В. від 16.08.2011, в якості засобу забезпечення у кримінальній справі, на усе рухоме та нерухоме майно позивача накладено арешт.

31.01.2012 позивача притягнуто в якості обвинуваченого та пред`явлено обвинувачення у скоєні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28, ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України в ред. 2001 року.

У зв`язку з набуттям змін до кримінального процесуального кодексу України, приймаючи до уваги той факт що досудове розслідування по кримінальній справі № 36111020 проводилося в порядку Кримінального процесуального кодексу України 1960 року, 27.08.2015 відомості щодо зазначеної кримінальної справи внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000817 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В подальшому кримінальне провадження № 0000817 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України об`єднано з кримінальним провадженням № 0000150.

Постановою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 від 06.09.2019 кримінальне провадження № 0000150 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 (в редакції від 05.04.2001), ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України закрито на підставі и. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (ред. 2012 року), тобто у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях складу кримінальних правопорушень, проте не було вирішено питання про зняття арешту з майна.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном.

Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом, що відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно позивач не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

За таких підстав суд вважає за доцільне скасувати арешт накладений постановою слідчого відділу РЗСЧОГ та ЗО СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Шендрик Ю.В. від 16.08.2011 в якості засобу забезпечення у кримінальній справі № 36111020.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а відтак позов підлягає задоволенню.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за можливе розподіл судових витрат по даній справі не застосовувати оскільки іншого способу захисту права у позивача не існує.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч.4 ст.223, ст.ст. 259, 263-265, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, третя особа: Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області про скасування арешту задовольнити.

Скасувати арешт накладений постановою слідчого відділу РЗСЧОГ та ЗО СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Шендрик Ю.В. від 16.08.2011 в якості засобу забезпечення у кримінальній справі № 36111020.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Батманова