УХВАЛА

Іменем України

12 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 711/2741/20

провадження № 61-16758ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 26 жовтня 2023 року справі за скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ковальова Віктора Михайловича на дії державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ковальов В. М. подав до Придніпровського районного суду м. Черкаси заяву про розподіл витрат на правничу допомогу у справі № 711/2741/20, яку мотивував тим, що в межах даної справи розглядалась скарга позивача від 10 листопада 2022 року на дії державного виконавця щодо несвоєчасного внесення постанови про відкриття виконавчого провадження, за результатом розгляду якої було прийнято ухвалу суду, якою скаргу задоволено та визнано дії державного виконавця протиправними. Також у даній справі був заявлений орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу та завчасно вказано, що згідно частини восьмої статті 141 ЦПК України докази фактичної оплати будуть подані додатково.

Зазначено, що 11 серпня 2022 року між ОСОБА_1 та АО «Агенція правового захисту» було укладено договір про надання правової допомоги, згідно умов якого адвокат Ковальов В. М. здійснював фактичне представництво інтересів заявника у даній справі з моменту укладення договору та надавав юридичні послуги. Загальна вартість вказаних послуг разом з гонораром згідно договору становить 12 500,00 грн. Вважає дані витрати ОСОБА_1 обґрунтованими, пов`язаними саме з даною справою, а також співмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг; часом витраченим адвокатом на надання послуг. Просив суд здійснити розподіл судових витрат шляхом прийняття додаткового рішення про стягнення на користь ОСОБА_1 12 500,00 грн витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Додатковим рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Ковальова В. М. про ухвалення додаткового рішення у справі № 711/2741/20 за скаргою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Ковальова В. М. на дії державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник - ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 500,00 грн.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 26 жовтня 2023 року апеляційну скаргу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задоволено частково.

Додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2023 року змінено в частині стягнення з Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу, зменшивши розмір стягнення з 12 500,00 грн до 6 250,00 грн.

16 листопада 2023 року Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 26 жовтня 2023 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, розумності витрат та безпідставно задовольнив заяву стягувача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною третьою, восьмою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судами встановлено, що представництво інтересів ОСОБА_1 в суді здійснювалося адвокатом Ковальовим В. М.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем суду подано: договір про надання правової допомоги від 11 серпня 2022 року, укладений між ОСОБА_1 та АО «Агенція правового захисту» в особі старшого партнера, адвоката Ковальова В. М., предметом якого є надання правової допомоги (адвокатських послуг) щодо захисту та представництва інтересів замовника у судових органах всіх інстанцій, органах ДВС, приватних виконавців, банківських установах, правоохоронних і контролюючих органах та в будь яких інших установах, підприємствах і організаціях з питань, які випливають зі стягнення позики, підтвердженої розпискою ОСОБА_2 від 22 квітня 2017 року; звіт про виконання договору щодо надання правової допомоги (детальний опис правничої допомоги), акт прийому-передачі наданих послуг від 05 січня 2023 року, рахунок від 05 січня 2023 року за договором про надання правової допомоги від 11 серпня 2022 року.

Згідно звіту про виконання договору щодо надання правової допомоги (детальний опис правничої допомоги) та акта прийому-передачі наданих послуг від 19 січня 2023 року, на виконання умов вищевказаного договору, адвокатом були надані послуги щодо захисту прав та інтересів ОСОБА_1 як стягувача, а саме: здійснено правовий аналіз документів у спірних правовідносинах та надано консультаційні послуги з аналізом судової практики щодо оскарження дій державного виконавця; підготовлено і подано до Придніпровського районного суду м. Черкаси скаргу від 10 листопада 2022 року щодо оскарження дій державного виконавця Петренко С. В. щодо несвоєчасного винесення постанови про відкриття виконавчого провадження; направлено до Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання від 21 листопада 2022 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду; направлено до Придніпровського районного суду м. Черкаси заяву від 01 грудня 2022 року про розгляд справи без участі сторони позивача /скаржника.

Згідно акта прийому-передачі наданих послуг від 05 січня 2023 року - гонорар адвоката становить 5 000 грн.

Згідно пункту 3 акта прийому-передачі наданих послуг від 05 січня 2023 року, за домовленістю сторін оплата здійснюється шляхом видачі готівкових грошових коштів або шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця (адвоката) після надання відповідних послуг, але не раніше ніж через 90 днів після набрання ухвалою суду від 13 грудня 2022 року у справі № 711/2741/20 законної сили та фактичного стягнення присудженої суми заборгованості.

Обсяг зазначених документів свідчить про те, що ОСОБА_1 реально отримала послуги адвоката у цій справі.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року у справі № 367/4910/17-ц (провадження № 61-11695св19) зазначено, що беручи до уваги надані позивачем до місцевого суду докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, апеляційним судом було враховано такі обставини як складність цієї справи; тривалість участі представників позивача під час розгляду справи в суді першої інстанції; час, об`єктивно необхідний для підготовки позовної заяви, інших процесуальних документів, поданих до суду першої інстанції. Отже, апеляційний суд правильно визначив розмір витрат на оплату правничої допомоги, заявлений до стягнення, який є співмірним із складністю справи та обсягом фактично виконаних робіт (наданих послуг). З урахуванням того, що наданими до суду документами підтверджено обґрунтованість, необхідний фактичний обсяг та співмірність витрат на правничу допомогу позивачем у справі, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком апеляційного суду про наявність підстав для компенсації таких витрат на користь позивача за рахунок відповідача.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Заперечуючи проти стягнення витрат на правничу допомогу, Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) послався на те, що заявлені витрати на правничу допомогу не є співмірними зі складністю справи, витраченим адвокатом часом та обсягом наданих послуг, а також - не відповідають критерію розумності та обґрунтованості таких витрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Процесуальним законодавством передбачений механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання.

У питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у справі № 922/445/19, де серед іншого наголошено, що: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки сформульовані у постановах Верховного Суду у справах № 922/3436/20, № 910/7586/19 та № 910/16803/19.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) також акцентувала увагу на те, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

Тож, суд при вирішенні питання зменшення витрат на професійну правничу допомогу перевіряє чи подавалося від іншої сторони клопотання про зменшення витрат і наскільки таке клопотання є обґрунтованим відносно критерію неспівмірності заявленого розміру витрат.

Враховуючи зазначені положення законодавства, якими встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, а також той факт, що ОСОБА_1 належним чином документально підтвердила такі витрати, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.

Змінюючи додаткове рішення суду першої інстанції та зменшуючи розмір стягнутої суми на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд, врахував незначну складність справи, характер виконаної адвокатом роботи, критерій реальності та розумності розміру адвокатських витрат, дійшов обґрунтованого висновку про зменшення розміру витрат до 6 250,00 грн, оскільки така сума буде відповідати принципу співмірності та розумності.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до незгоди з установленими апеляційним судом обставинами і оцінкою доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Отже, оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваній частині є законними та обґрунтованими, постановлені із додержанням норм процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 26 жовтня 2023 року справі за скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ковальова Віктора Михайловича на дії державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник - ОСОБА_2 .

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко