Справа №351/2513/23
Номер провадження №2/351/754/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Собка В.М. ,

за участі секретаря - Григоращук В.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом адвоката Кошман Ірини Вадимівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітньої дитини , суд -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Кошман І.В., яка діє в інтересах позивача звернулася в суд із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 01 серпня 2017 року сторони по справі зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серіяСерії НОМЕР_1 , а/з №1420, дата видачі 01 серпня 2017 року.

Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 , а/з № 1907, дата видачі 15 серпня 2018 року, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 , а/з №1218, дата видачі 08 липня 2018 року. Діти проживаю разом із позивачем.

Представник ОСОБА_1 зазначає, що одруження із відповідачкою виявилось невдалим. Спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного.

У зв`язку з тим, що сімейне життя подружжя не склалося, вони фактично припинили спільне ведення спільного господарства та спільного бюджету та на даний час проживають окремо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та є недоцільним.

Як очевидно з викладених обставин, поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім`ї є неможливим, і позивач твердо бажає розірвати шлюб, у зв`язку з цим просить термін для примирення не надавати.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 12.10.2023 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, з наданням сторонам строку для подання письмових заяв по суті спору та вчинення процесуальних дій.

Представник позивача через канцелярію суду подала заяву про збільшення позовних вимог, а саме просить встановити факт самостійного виховання та утримання позивачем малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також адвокат зазначає, що починаючи з 2022 року діти пербувають на утриманні позивача та на його самостійному вихованні. Вказаний факт може підтвердити свідок: - ОСОБА_5 .

У зв`язку із тим, що матір дітей, ОСОБА_2 з січня 2023 року проживає окремо і участі у вихованні дітей не бере, у заявника постала необхідність юридичної фіксації факту самостійного виховання та утримання дітей, оскільки в подальшому виникають обставини необхідності оформлення документів щодо соціальної допомоги на дітей, які виховуються лише одним із батьків, а також виникають питання щодо переміщення заявника та дітей без документального оформлення згоди матері, яка не проживає разом із дітьми. Крім вищевказаного, встановлення юридичної фіксації зазначеного факту необхідно з метою породження юридичних наслідків, які виразяться у наданні заявнику права на отримання відстрочки під час мобілізації у відповідності до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

На підставі наведеного представник позивача просить розірвати шлюб із відповідачкою та встановити факт самостійного виховання та утримання позивачем малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивача подав до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі та участі позивача по справі.

Відповідачка через канцелярію суду подала заяву в якій зазначила, що проти позову не заперечує, розгляд справи проводити без її участі.

Свідок ОСОБА_5 через канцелярію суду Вх. №9426 від 29.11.2023 року подала заяву в якій засвідчила той факт, що позивач по справі ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує своїх малолітніх дітей.

Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 УПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Виходячи з вимог ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія Серії НОМЕР_2 , а/з № 1907, дата видачі 15 серпня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 01 серпня 2017 року уклали шлюб. Після укладення шлюбу « ОСОБА_7 » присвоєно прізвище « ОСОБА_8 ».

Згідно свідоцтв про Серії НОМЕР_2 , а/з № 1907, дата видачі 15 серпня 2018 року, та Серії НОМЕР_3 , а/з №1218, дата видачі 08 липня 2018 року. сторони по справі є батьками малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання відомо, що ОСОБА_2 (відповідачка), ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Із поданої заяви свідка ОСОБА_5 вбачається, що позивач по справі ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує своїх малолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З заяви відповідачки від 23.05.2023 №3476 вбачається, що остання проти заявлених позовних вимого не заперечує.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено факт самостійного виховання та утримання позивачем малолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки мати ОСОБА_2 (відповідачка по справі) участі в утриманні та вихованні їхніх спільних з позивачем малолітніх дітей не бере, про що свідчить письмовий доказ та свідчення свідка ОСОБА_5 .

Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно дост.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3ст.115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Згідно ч.1ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, відповідачка проти розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання та утримання позивачем їхніх спільних малолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не заперечує, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання і утримання позивачем малолітніх дітей відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу та встановлення вищезазначеного факту не заперечується сторонами, особисті та майнові права сторін не будуть порушені, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання та встановити факт самостійного виховання та утримання позивачем малолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст.19,78,81,82,89,206,263-265,274,279 ЦПК України, ст.ст.105,112,114-115 СК України суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований 01 серпня 2017 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис за № 1420 - розірвати.

Встановити факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюб припиняється у день вступу рішення суду у законну силу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Василь СОБКО