Справа № 147/1395/22
Провадження № 2/147/9/23
УХВАЛА

про залишення позову без руху

09 січня 2023 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Натальчук О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Служби у справах дітей Тростянецької селищної ради, про позбавлення батьківських прав, призначення піклувальником та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Тростянецького районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Служби у справах дітей Тростянецької селищної ради про позбавлення батьківських прав, призначення її піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_3 та стягнення аліментів.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований ЦПК України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, судом встановлено, що позовну заяву подано з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а тому дана позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з положеннями п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Аналогічні за змістом вимоги містять і частини друга та восьма статті 83 ЦПК України, якими встановлено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Так, відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Обґрунтовуючи наявність підстав для звернення до суду з цим позовом ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_3 тривалий час проживає разом з нею та вона дійснює догляд за ним.

Разом з тим, ОСОБА_1 не підтвердження даних обставин не надає жодних документів.

Таким чином, позивачу необхідно обґрунтувати наявність підстав для звернення до суду з позовом в такому вигляді з відповідним доказовим підтвердженням, як це передбачено ч. 5 ст. 175 ЦПК України.

Варто зазначити, що положеннями частин 3-5 ст. 167 СК України, передбачено, що дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Разом з тим, зі змісту позовної заяви та доданих до позову матеріалів (копії свідоцтва про народження дитини) неможливо встановити, на яких підставах вносилися відомості про батька ОСОБА_3 та чому останній не може проживати з ОСОБА_4 (рідним батьком), оскільки він має переважне право перед іншими особами на передання йому дитини.

Окрім того, однією із вимог є призначення ОСОБА_1 піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Законодавством не передбачено, що позбавлення батьківських прав і призначення опікуна чи піклувальника в обов`язковому порядку має розглядатись в єдиній судовій справі. Питання про призначення особі опікуна/піклувальника може вирішуватися судом після винесення рішення по справі про позбавлення батьківських прав в іншій судовій справі за заявою про встановлення опіки та призначення опікуна/піклувальника.

Заяву про призначення піклувальником може бути подано фізичною особою, яка виявила бажання бути опікуном або піклувальником. До заяви про призначення піклувальником додається подання органу опіки та піклування про можливість особи бути опікуном або піклувальником.

В порушення вищезазначеного, ОСОБА_1 не надано подання органу опіки та піклування, щодо можливості призначення її піклувальником над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тобто, позовна заява взагалі не містить обґрунтування щодо можливості призначення позивача піклувальником неповнолітнього.

До того ж, звертається увага на те, що відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи вправі подати до суду клопотання про витребування доказів лише у разі неможливості самостійно надати цей доказ.

Разом з тим, будь-яких обставин щодо неможливості самостійно подати вказаний доказ суду, позивачем не зазначено, а виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, збирання доказів не є обов`язком суду, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позовна заява не містить відомостей щодо звернення позивача до відповідного органу опіки та піклування для отримання вказаного подання та/або неможливості його отримання , що в подальшому надавало б право позивачу звернутися з відповідним клопотанням до суду. Вказане також потребує виправлення.

Відповідно до частини першої та другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо, позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і повертається позивачеві.

При цьому суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою,зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи "Креуз проти Польщі", про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Служби у справах дітей Тростянецької селищної ради, про позбавлення батьківських прав, призначення піклувальником та стягнення аліментів - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків тривалістю десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Олена НАТАЛЬЧУК