УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

29 грудня 2023 року м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту постійного не проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гарбузюк Олександр Олександрович, звернулась до Богунського районного суду м.Житомира в порядку окремого провадженні із заявою, відповідно до змісту якої просить встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно не проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини.

В обґрунтування поданої заяви заявниця ОСОБА_1 вказала, що вона є донькою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Також зазначила, що з 2004 року ОСОБА_3 проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з громадянкою ОСОБА_2 , яка, за бажанням заявниці, має успадкувати все майно померлого. В порядку ч.3 ст.1268 ЦК України заявниця вважається такою, що прийняла спадщину, проте не зверталась до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття від неї з тією метою, щоб ОСОБА_2 отримала таку спадщину.

Ухвалою судді Богунського районного суду м.Житомира Єригіної І.М. від 20 листопада 2023 року матеріали цивільної справи №295/14040/23 передано за підсудністю до Корольовського районного суду м.Житомира.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Корольовського районного суду м.Житомира від 14.12.2023, головуючою для розгляду вищевказаної цивільної справи визначено суддю Петровську М.В. та 15.12.2023 справу передано судді для розгляду.

В період з 18 грудня 2023 року по 27 грудня 2023 року включно головуюча у даній справі суддя перебувала на лікарняному.

Відповідно до положень ч.3 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), cправи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в спорах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

-встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

-заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

-чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення», встановлено, що у кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, встановлення факту постійного не проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне заявниці ОСОБА_1 для реалізації права на прийняття спадщини громадянкою ОСОБА_2 , що залишилася після смерті ОСОБА_3 , зокрема квартири.

Разом з тим, реалізація права на прийняття спадщини громадянкою ОСОБА_2 не може залежати від факту проживання чи не проживання заявниці ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , і ніяким чином не впливає на таке право ОСОБА_2 .

Суд звертає увагу на те, що вирішення питання щодо наявності прав на прийняття спадщини ОСОБА_2 підлягає розгляду передусім уповноваженим нотаріусом, а у разі неможливості такого вирішення, за наявності підстав, передбачених положеннями ЦПК України, в судовому порядку з врахуванням інтересів потенційних спадкоємців (в тому числі заявниці) та дослідженням питань, пов`язаних із прийняттям спадщини, тощо.

Таким чином, зміст поданої ОСОБА_1 заяви не відповідає критеріям, передбаченим для встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного, у відкритті провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.19, 186, 260, 261, 263, 293, 294, 354 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі №295/14040/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту постійного не проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 29 грудня 2023 року.

Суддя М. В. Петровська