Справа № 497/2308/22
Провадження № 2/497/107/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2023 року Болградський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Раца В.А.,

при секретарі Божевої І.Д.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому підготовчому засіданні, в місті Болграді, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

16.11.2022 року представник позивачів ОСОБА_3 , який здійснює свої повноваження на підставі електронних ордерів серії ВН №1164887 та №1164886 від 03.10.2022 року (а.с.40,41), звернувся до суду в інтересах позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з цим позовом та просить постановити судове рішення, яким визнати за ними право власності на земельні ділянки в рівних частках, а саме по 1/2 частки на:

- земельну ділянку площею 6,1614 га, кадастровий номер :01:002:2098, яка розташована на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області;

- земельну ділянку площею 1,2290 га, кадастровий номер :01:002:2099, яка розташована на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області;

в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 .

Позов мотивує тим, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно. У встановлений законом строк позивачі звернулися до приватного нотаріуса Агбун М.І. із заявами про прийняття спадщини, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, про що свідчить заповіт від 25.12.2007 року, але спадкодавець заповідав йому сертифікат на право на земельну частку (пай), який був виданий Болградською РДА 04.05.2006 року, а ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом на інший сертифікат, який не охоплено заповітом. 08.11.2019 року була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості ФОП ОСОБА_5 та на підставі цієї документації на два сертифіката були присвоєні два кадастрові номера, тобто земельні ділянки виділені в натурі. Таким чином, необхідно визнавати право власності за ними позивачами по 1/2 частині на кожну земельну ділянку, тому вони звертаються до суду з цім позовом.

Представник позивачів адвокат Кірчев І.І., в судове засідання не з`явився, 21.12.2022 року на електрону пошту суду надіслав клопотання про розгляд цивільної справи без участі сторін, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Окрім цього 22.12.2022 року на електрону пошту суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 , в якій він просив розглянути справу без його участі, позовні вимог підтримав.

Відповідач в особі Василівського сільського голови Бойчева П. до суду не з`явився, надав суду відзив, в якому позовні вимоги ОСОБА_1 визнав в повному обсязі, про час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлений належним чином, просить розглядати справу у відсутності представника сільської ради.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02.06.2021 року, виданого Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).

Так, ОСОБА_4 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом належать:

- свідоцтва від 21.07.2004 року, посвідченого та виданого державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Станєвою В.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 4233 (спадкова справа № 580/04) сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Жовтневе» с.Жовтневе Болградського району розміром 3,86 в умовних кадастрових гектарів, належного померлій ОСОБА_6 на підставі сертифікату серії ОД №0290985, виданого Болградською райдержадміністрацією 10 лютого 1998 року (а.с.23);

- свідоцтва від 04.05.2006 року, посвідченого та виданого державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Станєвою В.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 1866 (спадкова справа № 285/06) сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Жовтневе» с.Жовтневе Болградського району розміром 3,86 в умовних кадастрових гектарів, належного померлому ОСОБА_7 на підставі сертифікату серії ОД №0072357, виданого Болградською райдержадміністрацією 21 березня 2000 року (а.с.24).

Як вбачається з довідки № 212/02-17, виданої 09.09.2021 року старостою с.Каракурт Василівської сільської ради ОСОБА_8 , на підставі сертифікатів серії ОД № 0072357, виданого на ім`я ОСОБА_9 земельна частка (пай) розміром 3,86 га та серії ОД № 0290985, виданого на ім`я ОСОБА_6 , земельна частка (пай) розміром 3,86 га, в натурі на місцевості виділялись за кадастровими номерами: :01:002:2098 6,1614 га та :01:002:2099 1,2290 га, але державний акт на дані земельні ділянки не видавався (а.с.20).

Те що, за даними сертифікатами були виділені земельні ділянки в натурі та їх цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, також підтверджується технічною документацією наданою позивачами (а.с.25-36), але право власності на ці земельні ділянки не було зареєстроване за ОСОБА_4 .

При житті ОСОБА_4 склав заповіт від 25.12.2007 року, посвідчений державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Станєвою В.Б., зареєстрований в реєстрі за №6875, відповідно до якого зробив таке розпорядження: належний йому сертифікат серії ОД №0072357, виданий Болградською райдержадміністрацією 04 травня 2006 року, на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Жовтневе» розміром 3,86 в умовних кадастрових гектарах, заповів синові ОСОБА_1 , позивачу по справі. Заповіт не змінено та не скасовано (а.с.17).

Також ним було складено заповіт від 22.06.2020 року, посвідчений секретарем виконкому Каракуртської сільської ради Михайлової Н.М., зареєстрований в реєстрі за №41, відповідно до якого він заповів ОСОБА_2 будинок, розташований в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 3,52 га, розташовану на території Каракуртської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер №1 :01:001:0052, №2 :01:002:1602 (а.с.55).

Інше майно заповітами охоплено не було, а саме, сертифікат серії ОД №0290985, виданий Болградською райдержадміністрацією 10 лютого 1998 року, який належав померлій матері спадкодавця - ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1218 та 1219 ЦК України визначено що входить до складу спадщини, а саме входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та які права та обов`язки особи не входять до складу спадщини, а саме, те що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Так, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України позивач, як особа визначена у заповіті, має право на спадкове майно.

Стаття 317 ЦК України визначає, що право розпорядження майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном.

Судом ураховується, що за змістом ст. 78 ЗК України зміст права власності на землю складає право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Так, при житті ОСОБА_4 почав процедуру виділу земельних ділянок на підставі сертифікатів, отриманих у спадщину, земельні ділянки були виділені в натурі за двома сертифікатами, при цьому право було реалізоване не відповідно до кожного сертифікату, а спільно, тому не можливо встановити на підставі якого сертифікату була виділена кожна земельна ділянки. ОСОБА_4 не оформив за собою право власності та не отримав документів підтверджуючих його право власності на виділені в натурі земельні ділянки.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЗК України (у редакції, що діяла на час посвідчення першого заповіту) право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

Позивач по справі ОСОБА_2 прийняла спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою старости с.Каракурт Василівської сільської ради Жечевої О. № 210/02-17 від 06.09.2021 року. Факт родинних відносин з померлим ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами, а саме:

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 23.06.2021 року Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі актового запису про народження №25 від 25 травня 1970 року, складеного виконавчим комітетом Каракуртської сільської ради Болградського району Одеської області, відповідно до якого народилася « ОСОБА_10 » та її батьком є « ОСОБА_4 » (а.с.16);

- свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 28.04.1990 року Шацким райбюро ЗАГС Рязанської області, виданого на підставі актового запису №27 від 28.04.1990 року, відповідно до якого ОСОБА_11 та ОСОБА_10 уклали шлюб та після укладення шлюбу прізвище дружині присвоєне « ОСОБА_12 » (а.с.15).

Позивач по справі ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини відповідно до ст.1269 ч.1 ЦК України, що підтверджується його особистою заявою № 511 від 17.07.2021 року, яка наявна в матеріалах спадкової справи №152/2021 (а.с.58 на звороті).

Інші спадкоємці ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які є дочками померлого, відмовилися від прийняття спадщини за законом після смерті батька, що підтверджується їх особистими заявами №715 та №719 від 28 серпня 2021 року (а.с.63 та на звороті).

Так як не можливо встановити яке саме майно було заповідане ОСОБА_1 у заповіті від 25.12.2007 року, на той час це було тільки право на виділення земельної ділянки, а в подальшому спадкодавець реалізував це право та отримав на два сертифікати дві земельні ділянки не рівнозначної площі, тому суд вважає, що спадкоємці можуть успадкувати не оформлену спадщину в рівних частках, як спадкоємці за законом першої черги.

Постановами приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 08.11.2021 року за № 885/02.31 та 24.06.2022 року за №579/02.31 позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом, відповідно, після смерті ОСОБА_4 на земельні ділянки площею 1,2290 га та 6,16147 га, у зв`язку з неможливістю встановити на яке саме майно необхідно видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та за законом (а.с.37,38).

На підставі вище встановленого суд вважає за можливим визнати право власності за позивачами на вищезазначені земельні ділянки в порядку спадкування після смерті батька за законом першої черги.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,81,82,263-265 ЦПК України, ст.ст. 1222,1233,1268,1269 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на:

- 1/2 частину земельної ділянки площею 6,1614 га, кадастровий номер :01:002:2098,

- 1/2 частину земельної ділянки площею 1,2290 га, кадастровий номер :01:002:2099,

розташовані на території Василівської (межі колишньої Каракуртської) сільської ради Болградського району Одеської області (об`єднана громада), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на:

- 1/2 частину земельної ділянки площею 6,1614 га, кадастровий номер :01:002:2098,

- 1/2 частину земельної ділянки площею 1,2290 га, кадастровий номер :01:002:2099,

розташовані на території Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца