Справа № 750/5142/22
Провадження № 2/750/77/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 січня 2023 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:
судді Карапута Л.В.,
секретаря Новик В.С.,
за участі позивача, його представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
29.08.2022 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Протокольною ухвалою суду від 27.10.2022 року було залучено в якості третіх осіб у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити. Позивач пояснив, що відповідач є його сином. В листопаді 2019 року відповідач виїхав за кордон в Польшу. Зв`язок з рідними він не підтримує. За чотири роки телефонував лише двічі. Представник позивача пояснив, що відповідач не проживає за місцем його реєстрації, не приймає участі в утриманні квартири, в зв`язку з чим, позивач змушений сплачувати квитанції за комунальні послуги, які безпосередньо нараховуються на відповідача. Це ставить позивача у вкрай невигідне матеріальне становище. Відповідач втратив право користування житлом, оскільки не проживає там більше року без поважних причин.
Після оголошеної в справі перерви 04.01.2023 позивач та його представник в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, зазначили, що проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання та відповідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до п. 2. ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Третя особа ОСОБА_2 позов підтримала та пояснила суду, що з відповідачем спілкується дуже рідко, останнє повідомлення від нього датується 7 липня 2022 року. Раз в пів року він телефонує з-за кордону і висловлює погрози. Коли відповідач проживав в Україні, за місцем його реєстрації, сім`я сплачувала його кредити, давала кошти на його утримання. Коли відповідач перестав отримувати кошти почались погрози з його сторони. Слідчий повідомив, що відповідач знаходиться в розшуку через крадіжку. Це стало причиною його виїзду за кордон. Після оголошеної в справі перерви подала заяву про розгляд справи без її участі.
Третя особа ОСОБА_3 позов підтримав та пояснив суду, що відповідач не проживає за місцем реєстрації з 2019 року. Його особистих речей в квартирі немає. Він неодноразово висловлював погрози в телефонних розмовах своїй матері. Повідомляє, що частину боргів відповідач оформив на нього, в зв`язку з чим був змушений витрачати власні кошти для погашення боргових зобов`язань. Після оголошеної в справі перерви подав заяву про розгляд справи без його участі.
Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом установлено, що на підставі договору купівлі-продажу будинку від 12 квітня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Музикою Л.І. та зареєстрованого Чернігівським Міжміським бюро технічної інвентаризації 29 квітня 2002 року за реєстровим № 1617, позивачу на праві приватної власності належить трикімнатна квартира АДРЕСА_2 (а.с. 6).
Згідно довідки № 7451 від 19 липня 2022 року, виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради, в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - власник будинку, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - дружина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 син (а.с.7).
Факт родинних зв`язків з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 підтверджується паспортом позивача, де на на сторінці 7 в розділі «Особливі відмітки» зазначено, що ОСОБА_5 1990 р.н. та ОСОБА_3 1997 р.н. являються дітьми ОСОБА_4 (а.с. 3-4).
Актом про фактично проживаючих осіб від 20.07.2022 року підтверджується, що ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте за вказаною адресою не проживає з листопада 2019 року (а.с. 8).
З відповіді Чернігівського районного управління поліції Головного управління національної поліції вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває у розшуку по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
На момент пред`явлення позову відповідач лишається зареєстрованим у належній позивачу квартирі. Втім, всі витрати, пов`язані з утриманням майна, несе позивач, зокрема, оплачує за відповідача комунальні послуги.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.
Оскільки інше не встановлено чинним законом, договором, на підставі якого встановлено сервітут, відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати членом сім`ї права користування помешканням.
Відповідно до п.1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого житла. Втручання у це право здійснюється виключно з підстав, передбачених п. 2 ст. 8 Конвенції.
Зазначене покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення ЄСПЛ у справі «Пауел і Райнер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1990 р.). Такий захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ у справі «Джілоу проти Сполученого Королівства» від 24.11.1986 р.), так і наймача (рішення ЄСПЛ у справі «Ларкос проти Кіпру» від 18.02.1999 р.).
У зв'язку з цим суд приходить до висновку, що є достатні правові підстави для виправданого, тобто законного втручання у гарантоване ст. 8 Конвенції право кожного на повагу до свого житла для визнання відповідача ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, судом встановлено, що вимоги позивача обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 280, 281, 284, 352, 354 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Повний текст заочного рішення суду складено 05.01.2023.

Суддя Л.В. Карапута