КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3174/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

за участю секретаря - Торгонської В.М,

за участю сторін по справі:

позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи - Статнік Х.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

20.06.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 в якій просить суд: визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 такою, що позбавлена права користування квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 із зняттям із реєстраційного обліку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що він, ОСОБА_1 , є власником квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Крім нього в квартирі зареєстрований його син ОСОБА_4 та онука ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка у цій квартирі не проживає так як проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що шлюб між його сином ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано. Також вказує на те, що ОСОБА_2 надала йому нотаріально посвідчену заяву про згоду на зняття із реєстрації ОСОБА_5 , однак у знятті з реєстрації було відмовлено у зв`язку з відсутністю матері. Батько дитини ОСОБА_4 не заперечує проти зняття з реєстрації доньки.

Позивач стверджує, що реєстрація місця проживання неповнолітньої ОСОБА_3 у вказаному житловому приміщенні створює перешкоди у вільному користуванні майном, також він вимушений нести додаткові витрати із сплати комунальних послуг, які вираховуються залежно від зареєстрованих за адресою осіб.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 26.06.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

30.11.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 - адвоката Гайдай Яніни Федорівни, в якому просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що ОСОБА_3 є малолітньою особою, у спірній квартирі була зареєстрована на законних підставах, та не проживає за місцем реєстрації з поважних причин, а саме у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, та в силу свого віку самостійно не може визначити місце свого проживання. Також зазначає, що в матеріалах справи відсутній дозвіл органу опіки та піклування та позбавлення малолітньої дитини права користування житловим приміщенням. Щодо нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2 про надання згоди на зняття з реєстрації неповнолітньої ОСОБА_3 , зазначила, що дана заява була написана ОСОБА_2 взамін погодження ОСОБА_4 надати їй згоду на продаж належної їй квартири. На теперішній час ОСОБА_2 заперечує зняття дитини з реєстраційного обліку де зареєстрована разом з батьком.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.

Відповідач ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради - Статнік Христина Юріївна, у судовому засіданні просила прийняти рішення з урахуванням прав та інтересів дитини.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 16.09.1993 року посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 4-7080.

З довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб № Д4-101741-ф/л видана ОСОБА_1 , вбачається що за адресою: АДРЕСА_1 , окрім самого ОСОБА_1 зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Малолітня ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.09.2020 року, по справі № 947/16429/20, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , було розірвано.

07.06.2023 року гр.. ОСОБА_7 , яка є відповідальною по будинку АДРЕСА_3 , та сусідами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , підпис яких затверджено директором ТОВ «Управляюча компанія «Чорноморський» ОСОБА_10 було акту обстеження житлово-побутових умов проживання, яким встановлено, що ОСОБА_3 14.08.2017 року не проживає в квартирі АДРЕСА_2 з 2017 року, та особистий речей там не має. В квартирі проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За положеннями ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відсутність члена сім`ї понад рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Оскільки малолітня дитина не може самостійно обирати місце свого проживання, тому факт її не проживання у спірній квартирі не є безумовною підставою для позбавлення дитини права користування цим житлом.

Відповідно до статті 6 Сімейного кодексу України (далі - СК України) правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання (стаття 16 Конвенції ООН про права дитини).

Не можна вважати не поважною причину не проживання дитини у спірному житлі її проживання в іншому місці, з одним із батьків, оскільки малолітня дитина в силу свого віку не має достатнього обсягу цивільної дієздатності самостійно визначати місце свого проживання.

Маючи право проживати за зареєстрованим місцем проживання, за місцем проживання будь-кого з батьків, дитина може реалізувати його лише за досягнення певного віку. Не впливає на поважність причин непроживання дитини і наявність у того з батьків з ким вона фактично проживає права власності на житло, оскільки наявність майнових прав у батьків дитини не може бути підставою для втрати її особистих житлових прав. Визначальним в цьому є забезпечення найкращих інтересів дитини.

Наведені правові висновки узгоджуються з висновками суду касаційної інстанції, викладеними у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 711/4431/17, від 10.04.2019 року у справі № 466/7546/16-ц, від 27.06.2019 року у справі № 337/1760/17, від 27.11.2019 року у справі № 368/750/16-ц (провадження № 61-31705св18), від 25.08.2020 року у справі № 206/3425/18 (провадження № 61-9122св19).

Позбавлення малолітньої дитини права користування жилим приміщенням може відбуватися лише при наявності попереднього дозволу органу опіки та піклування.

Слід зазначити, що позивач звертався до Київської районної адміністрації Одеської міської ради з заявою про надання висновку органу опіки та піклування про доцільність зняття з реєстраційного обліку без згоди матері: малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За результатами розгляду даного звернення, позивачу було надано лист № Д513 від 16.06.2023 року, в якому для зняття з реєстрації малолітньої було рекомендовано звернутись до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, беручи до уваги наявність нотаріально завіреної заяви ОСОБА_2 про згоду на зняття з реєстраційного обліку малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з тим, надаючи оцінку нотаріально завіреної заяви ОСОБА_2 про згоду на зняття з реєстраційного обліку малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд виходить з того, що на теперішній час ОСОБА_2 , як то зазначено у відзиві на позов, заперечує проти зняття дитини з реєстраційного обліку, та була складена взамін погодження ОСОБА_4 надати їй згоду на продаж належної їй квартири.

Відтак вказана заява викликає у суду сумнів щодо дійсного волевиявлення ОСОБА_2 .

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховючи, що під час розгляду справи судом установлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є малолітньою дитиною, її реєстрація у спірній квартирі відбулась за місцем реєстрації батька, власником квартири не заперечувалась та не оспорювалась, в силу свого віку не має достатнього обсягу цивільної дієздатності самостійно визначати місце свого проживання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а тому позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 то судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 141,263, 264. 265, 268, 274-279 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 22.12.2023 року.

Суддя Петренко В. С.