Справа № 755/4667/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" січня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Виниченко Л.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу № 755/4667/22 за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення боргу за договором страхування,-

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) про стягнення грошових коштів у розмірі 29 417,41 грн., що включають: інфляційні втрати 9 161,98 грн., 3% річних за користування чужими коштами 1 455,00 грн., пеню 18 801,33 грн., та стягнення судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.05.2014 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля «Хонда», д.н.з. НОМЕР_2 .

Зазначено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Хонда», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачу.

Цивільно-правова відповідальність винного в дорожньо-транспортній пригоді водія транспортного засобу «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/3935738 страховою компанією ПрАТ «СК Україна».

Вказано, що розмір завданого позивачу збитку становив 16 406,42 грн., що підтверджується розрахунком страхового відшкодування та страховим актом № 2014-05-27/004 від 28.08.2014.

11.07.2014 до ПрАТ «СК Україна» була подана заява про виплату страхового відшкодування. Натомість, у строк визначений п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК Україна» не здійснило виплату страхового відшкодування. Відповідно з 09.10.2014 у ПрАТ «СК Україна», крім обов`язку виплатити страхове відшкодування, також з`явився обов`язок виплачувати позивачу пеню, яка передбачена п. 36.5 ст. 36 вищевказаного закону, та відповідно ст. 625 ЦК України, інфляційний збиток і 3 % річних.

Зазначено, що у зв`язку з невиконанням ПрАТ «СК Україна» свого зобов`язання, у грудні 2014 року позивачем було подано до суду позовну заяву про стягнення з ПрАТ «СК Україна» страхового відшкодування з нарахуванням штрафних санкцій.

18.03.2015 Дарницьким районним судом м. Києва було прийнято рішення по справі № 753/22609/14-ц про стягнення з ПрАТ «СК Україна» суми страхового відшкодування в розмірі 16 406,42 грн., пені в розмірі 786,16 грн. та судового збору в розмірі 243,60 грн., яке ПрАТ «СК Україна» виконане не було.

02.03.2018 Господарським судом м. Києва було порушено справу про банкрутство ПрАТ «СК Україна» № 910/842/18.

17 липня 2019 року Господарським судом м. Києва у справі № 910/842/18 було вирішено ліквідувати ПрАТ «СК Україна».

03.12.2019 позивачем до МТСБУ було подано заяву про виконання зобов`язання за договором страхування та додано до заяви всі необхідні матеріали. У поданій заяві позивач просив виконати зобов`язання ПрАТ «СК Україна» за договором обов`язкового страхування шляхом виплати страхового відшкодування у розмірі 17 192,58 грн.

Позивач вказує, що відповідачем частину зобов`язань в розмірі 16 406,42 грн. було виконано, однак окрім основної суми боргу відповідач має обов`язок здійснити виплату інфляційних втрат, пені та 3 % річних.

28.01.2022 позивачем до МТСБУ було подано заяву з проханням виконати зобов`язання за договором страхування в повному обсязі, а саме по виплаті інфляційних втрат, пені та 3 % річних. 02.02.2022 відповідач повідомив позивача про те, що у нього відсутній обов`язок виконувати інші зобов`язання неплатоспроможного страховика та відмовився виплачувати інфляційний збиток, 3 % річних та пеню.

Також у позові зазначено про понесені позивачем судові витрати, зокрема: судовий збір у розмірі 992,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду від 15.06.2022 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання, роз`яснено сторонам справи порядок подання заяв з процесуальних питань та визначено відповідні процесуальні строки, відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву (а.с. 58-60).

Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами була отримана відповідачем 28.06.2022.

15.07.2022 на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від представника відповідача Проца А.В. надійшов відзив на позов поданий через засоби поштового зв`язку 14.07.2022.

Ухвалою суду від 04.01.2023 відзив представника відповідача МТСБУ на позовну заяву залишено без розгляду.

02.08.2022 від представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій просить задовольнити позов у повному обсязі, стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 29 417,41 грн. та судові витрати.

02.08.2022 від представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про визнання поважними причини пропуску строку позовної давності щодо пені, у якому зазначає, що початок перебігу строку позовної давності щодо пені розпочався 17.07.2019, тобто з моменту ліквідації страховика, відповідно ухвали господарського суду у справі про банкрутство, а із відповідним позовом позивач звернувся до суду 03.06.2022. Постановою Верховного Суду від 07.09.2021 у справі № 910/14293/19 сформовано позицію щодо початку відліку строку позовної давності у відповідній категорії справ. Без єдиного підходу судів щодо моменту з якого слід рахувати початок відліку строку позовної давності позивач не могла звернутися до суду, оскільки не змогла б ефективно захистити своє право. Тобто, через об`єктивні причини, а саме відсутність єдності судової практики в аналогічних правовідносинах, позивач була позбавлена ефективного судового захисту. Також строк позовної давності продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобіганню поширенню короновірусної хвороби (СОVІD-19), у зв`язку з чим строки позовної давності щодо пені не пропущено.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів справи, 27.05.2014 о 15 год. 15 хв. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. Оранжерейній, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю «Хонда», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі. В результаті зазначеного відбулось зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2014 у справі № 761/16258/14-п ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 11, 12).

Автомобіль «Хонда», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить позивачу ОСОБА_1 (а.с. 13).

Станом на день дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Форд», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була забезпечена полісом № АС/3935738 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виданого ПрАТ «СК «Україна», відповідально якого ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, становить 50 000 грн., розмір франшизи 0 грн. (а.с. 14).

Згідно розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № 2014-05-27/004 від 28.08.2014, розмір збитку позивача ОСОБА_1 у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу «Хонда», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становив 16 406,42 грн., що є розміром страхового відшкодування (а.с. 15).

11.07.2014 позивач звертався до ПрАТ «СК «Україна» із заявою на виплату страхового відшкодування (а.с. 16).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.03.2015 у справі № 753/22609/14-ц стягнуто з ПрАТ «СК Україна» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 16 406,42 грн., пеню в розмірі 786,16 грн., а всього 17 192,58 грн., та стягнуто судовий збір (а.с. 17-20).

Вирішуючи наявний між сторонами спір, суд враховує наступне.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 ст. 509 ЦК України).

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до пункту 3 частини 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» та пункту 3 частини 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (частина 1 ст. 990 ЦК України).

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Цей Закон регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За нормою ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Правовідносини з виплати страхового відшкодування на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є грошовим зобов`язанням.

Відповідно положень частини 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін договору страхування, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Така правова позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 06.06.2012 у справі № 303/2147/14-ц (провадження № 6-49цс12), а також Верховного Суду, викладеними у постановах від 30.01.2018 у справі № 910/17993/15, від 28.02.2018 у справі № 149/344/15-ц, від 06.06.2019 у справі № 758/8819/16-ц, від 26.06.2019 у справі № 760/2905/16-ц, від 04.09.2019 у справі № 280/2625/13-к, від 16.10.2019 у справі № 452/3519/15, від 07.09.2021 у справі № 910/14293/19.

Також у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, з яким погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18).

З огляду на викладене, існує стала судова практика Верховного Суду, що в разі прострочення боржником (страховою компанією) виконання грошового зобов`язання, передбаченого договором страхування, зокрема виплати суми страхового відшкодування, страхова компанія зобов`язана на підставі частини другої статті 625 ЦК України сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.03.2018 було відкрите провадження у справі № 910/842/18 про банкрутство ПрАТ «СК «Україна» (а.с. 21-27).

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.07.2019 у справі № 910/842/18 встановлено погашеними вимоги кредиторів у зв`язку з недостатністю майнових активів боржника; вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Законом строк або відхилені господарським судом, визнані погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнані такими, що не підлягають виконанню; постановлено ліквідувати ПрАТ «СК «Україна» (а.с. 29-38).

03.12.2019 ОСОБА_1 звертався до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою у якій просив відшкодувати шкоду, завдану майну у розмірі 17 192,58 грн. (а.с. 40, 41).

26.01.2022 представник позивача звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виконання зобов`язання ПрАТ «СК «Україна» за договором № АС/3935738 в повному обсязі та здійснення доплати ОСОБА_1 у розмірі 38 580,93 грн., що включає інфляційні втрати, пеню та 3 % річних за користування чужими коштами (а.с. 42).

Листом від 02.02.2022 № 3-01б/2804 Моторним (транспортним) страховим бюро України відмовлено у здійснені вищевказаної доплати із посиланням на положення ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зазначено, що МТСБУ свої зобов`язання з відшкодування шкоди перед ОСОБА_1 виконало у відповідності до вимог вказаного Закону (а.с. 43, 44).

Відповідно позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача МТСБУ інфляційні втрати у розмірі 9 161,98 грн., 3% річних за користування чужими коштами 1 455,00 грн. та пеню 18 801,33 грн., а всього суму 29 417,41 грн..

Пунктом 20.3 ст. 20 Закону Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом.

Нормою п. 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно пунктів 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно пункту 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно п. п. «ґ» п. 41.1 та п.п. «а» п. 41.2 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

На час відкриття Господарським судом м. Києва провадження у справі № 910/842/18 про банкрутство ПрАТ «СК Україна» - станом на 02.03.2018 діяв Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

За змістом частини 8 ст. 87 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», страхувальники за договорами страхування, за якими страховий випадок настав до дня прийняття господарським судом постанови про визнання страховика банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, мають право вимагати страхові виплати.

З матеріалів справи не вбачається та позивачем не доведено факт його звернення до господарського суду у справі про банкрутство щодо заявлення кредиторських вимог до ПрАТ «СК «Україна» як на суму страхового відшкодування, так і на спірні у цій справі суми пені, 3% річних та інфляційних нарахувань, у тому числі за судовим рішенням, та визнання позивача конкурсним кредитором ПрАТ «СК «Україна».

Відповідно до положень ч. 3 ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка була чинна на час ліквідації страховика - ПрАТ «СК «Україна», кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 у справі № 910/842/18 ліквідовано Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна», ідентифікаційний код 30636550, як юридичну особу в зв`язку з банкрутством; провадження у справі закрите.

В свою чергу, норми ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містять положень про те, які саме складові зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує МТСБУ у разі визнання банкрутом та/або ліквідації члена МТСБУ, а тому вказана норма закону має застосовуватися з урахуванням положень чинного на час ліквідації ПрАТ «СК «Україна» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», та у разі коли особа у встановленому законом порядку не визнавалася кредитором ПрАТ «СК Україна» на суму пені, 3 % річних та інфляційних збитків, така особа не має права вимоги до МТСБУ щодо стягнення таких виплат.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання позивача на правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі № 910/14293/19 від 07.09.2021 в обґрунтування незаконних на думку сторони позивача дій відповідача є безпідставним, оскільки у вказаній справі та у цій справі, яка є предметом розгляду, різні фактичні обставини, оскільки позивач у справі № 910/14293/19 ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2018 у справі № 910/842/18 був визнаний кредитором ПрАТ "СК "Україна", в тому числі і на суму 3% річних, інфляційних втрат та пені.

Враховуючи наявні у справі докази, керуючись нормами вищенаведеного законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки у встановленому законом порядку позивач не звертався до суду із заявою в процедурі банкрутства у справі № 910/842/18 з вимогами до боржника та ухвалою Господарського суду міста Києва кредитором ПрАТ «СК «Україна» визнаний не був, що виключає обов`язок відшкодування відповідачем 3 % річних, інфляційних нарахувань та пені.

Відповідно частини 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За викладених обставин суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення у повному обсязі. Таким чином, питання стосовно строків позовної давності судом не розглядається.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

У зв`язку з відмовою в позові повністю суд не вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Керуючись ст. ст. 509, 510, 526, 625, 901, 979, 988, 990, 999 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 77, 79, 80, 81, 89, 95, 133, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення боргу за договором страхування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач - Моторне (транспортне) страхове бюро України, адреса місцезнаходження: 02002, м. Київ, бульв. Русанівський, 8, ідентифікаційний .

Суддя