ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/43/23 Справа № 212/1792/22 Суддя у 1-й інстанції - Зімін М.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
25 січня 2023 року м.Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.
позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,
відповідачка - ОСОБА_1 ,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 3 ст. 270 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, заяву відповідачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Вовк Михайло Вадимович,про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Вовк Михайло Вадимович, на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 липня 2022 року, яке ухвалено суддею Зіміним М.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 15 липня 2022 року, -
У березні 2022 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 04 червня 2015 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою процентів за користування кредитом.
Внаслідок невиконання відповідачкою своїх зобов`язань за договором, станом на 26.01.2022 року, утворилась заборгованість у розмірі 48 620,12 грн., з яких: 40 625.55 грн. - заборгованість за тілом кредиту (33 177,23 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту та 7 448,32 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту), 2 588,37 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 5 406,20 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, яку позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 липня 2022 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 04.06.2015 року в сумі 17 729,35 грн. та судові витрати у розмірі 904,82 грн.

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 811,80 грн.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Вовк М.В., просила скасувати рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором б/н від 04.06.2015 року в сумі 17 729,35 грн. та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог у повному обсязі, вирішивши питання про розподіл судових витрат у справі.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Вовк Михайло Вадимович, - задоволено.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 липня 2022 року в частині задоволення позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 17 729,35 гривень та судових витрат у розмірі 904,82 гривень - скасовано та ухвалено нове рішення.

В задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 17 729,35 гривень та судових витрат у розмірі 904,82 гривень - відмовлено.

Стягнуто з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі у розмірі 3 589 гривень 50 копійок.

Разом з тим, у постанові Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року не вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених відповідачкою ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанцій, у зв`язку з чим відповідачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Вовк Михайло Вадимович, звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та просить стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на її користь судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу, у розмірі 7 500,00 грн. (6 000,00 грн. - витрати у суді першої інстанції, 1 500,00 грн. - витрати у суді апеляційної інстанції).

Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для перевірки доводів викладених в заяві ухвалення додаткового рішення, у зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає необхідності для виклику учасників справи у судове засідання та проводить до висновку про розгляд справи без проведення судового засідання, за наявними матеріалами справи.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється в апеляційній інстанції, на підтвердження витрат на правничу допомогу, відповідачкою ОСОБА_1 надано суду першої інстанції ордер серії АЕ № 1129772 на представництво адвокатом Вовк М.В. інтересів ОСОБА_1 (а.с. 99), Договір про надання правничої допомоги № 19/05/2022-В від 19 травня 2022 року (а.с. 101-102), розрахункову квитанцію серія АВ-ТБ № 002206 від 23.05.2022 року про отримання адвокатом Вовк М.В. від ОСОБА_1 на підставі Договору про надання правничої допомоги № 19/05/2022-В від 19 травня 2022 року грошової суми в розмірі 6000,00 грн. за наступні послуги: попередня усна консультація 500 грн., складання відзиву на позовну заяву 3000 грн., ведення адвокатом справи у суді першої інстанції 2500 грн. (а.с. 100), тобто належними доказами підтверджено обсяг наданих послуг за цим Договором.

З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності підготовки процесуальних документів та значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що витрати відповідачки на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 6 000,00 грн. відповідають критеріям розумності, співмірності та справедливості, однак, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК», дійшов висновку про можливість компенсувати за рахунок АТ КБ «ПРИВАТБАНК» витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 3811,80 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки, колегією суддів ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості за тілом кредиту, колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції в частині розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, стягнутих з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 , та збільшує цей розмір до 6 000,00 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, за надання професійної правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 19/05/2022-В від 19 травня 2022 року та Акту прийому-передачі наданих послуг до цього Договору, сторонами визначено, що вартість послуг в суді апеляційної інстанції за цим Договором становить 1 500,00 грн. та ці витрати сплачені відповідачкою ОСОБА_1 у повному обсязі, згідно квитанції №002215 від 22.07.2022 року (а.с. 136, 137).

Колегія суддів, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, дійшла висновку, що вимоги щодо стягнення з позивача витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 270, 381 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Вовк Михайло Вадимович,про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Вовк Михайло Вадимович, на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 липня 2022 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Ухвалити додаткове судове рішення по цивільній справі за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Вовк Михайло Вадимович, на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 липня 2022 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 липня 2022 року в частині розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, стягнутих з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , змінити, збільшивши цей розмірі з 3 811,80 гривень до 6 000 (шість тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Доповнити резолютивну частину постанови Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року у справі по апеляційній скарзі відповідачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Вовк Михайло Вадимович, на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 липня 2022 року абзацом наступного змісту.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 (нуль) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 25 січня 2023 року.

Головуючий:

Судді: