Справа № 278/2856/22
Провадження № 2/293/130/2023
УХВАЛА

03 січня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районий суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до

Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області (вул.. Л. Ступницького, 68, с. Оліївка, Житомирський район, Житомирська обл., 12402)

про усунення перешкод щодо законного оформлення права користування земельними ділянками

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, за змістом якого просить:

- зобов`язати відповідача виділити йому земельні ділянки, які вказані в договорі купівлі-продажу для можливості взяття їх в оренду.

Ухвалою від 12.12.2022 суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачу 10-ти денний строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

Залишаючи позовну заяву без руху суд виходив з того, що позовна заява не відповідає нормам ч.3 ст. 175 ЦПК України та в порушення норм ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано у сіх доказів на підтвердження позовних виомг.

29.12.20222 позивач на виконання вимог ухвали суду від 12.12.2022 подав уточнюючу позовну заяву.

Роглянувши позовні матеріали на предмет відповідності їх нормам Цивільного процесуального кодексу України, які регулюють порядок дотримання заявником вимог щодо подачі та форми позовної заяви, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленомуцим Кодексом, звернутися до суду за захистомсвоїхпорушених, невизнанихабооспорюваних прав, свобод чизаконнихінтересів. (стаття 4 Цивільногопроцесуального кодексу України)

Відповіднодо принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого статтею 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів.

Так, залишаючи позовну заяву без руху суд виходив з того, що позовна заява не відповідає пп 4,5 ч.3 ст.175 ЦПК України, а саме позивачем не викладено зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; позивачем не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач , звертаючись до суду у позовній заяві не вказав, яким чином порушені чи невизнані його права саме визначеним ним відповідачем, та до позовної заяви не додано жодних доказів на підтвердження таких обставин.

Зокрема, позивач не вказав та не надав відповідних доказів звернення до відповідача у порядку визначеному ЗК України про виділення йому у власність чи оренду відповідних земельних ділянок, як і не надав доказів відмови відповідача у таких діях.

Суд також звертав увагу, що позивачем обраний спосіб захист, який не пов"язується з нормами ст.16 ЦК України та нормами ст.152 ЗК України.

Разом з тим суд, залишаючи позовну заяву без руху звертав увагу позивача, що згідно приписів ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачем на виконання вимог ухвали суду від 12.12.2022 надана уточнююча позовна заява в одному примірнику без долучення будь-яких доданих документів.

Так, за змістом прохальної частини позивач просив:

- витребувати у Держгеокадастру у Житомирській області або Оліївської ОТГ Житомирського району документ, відповдіно до якого було об"єднано земельні ділянки за кадастровими номерами :06:000:0085 площею 1,9585га; :06:000:008, площею 0,0415га;

- скасувати даний документ;

- зобов"язати відповідача у встановленому законом порядку розглянути питання щодо надання позивачу в оренду земельних ділянок за кадастровими номерами, які вказані в договорі купівнлі -продажу.

Дослідивши зміст поданої заяви суд дійшов висновку, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, на які вказав суд.

Такого висновку суд дійшов, оскільки позивач в прошення норм 175 ЦПК України не конкретизував своє формулювання обраного способу захисту.

Формулювання позивачем обраного способу захисту як "скасувати даний документ та обов"язати відповідача у законом встановленому порядку розглянути питання щодо надання мені в оренду земельних ділянок за кадастровими номерами, які вказані в договорі купівлі-продажу", є неконкретними, що за своїм змістом та правовою природою не є позовною вимогою в розумінні статті 175 ЦПК України та не узгоджуються із способами захисту, визначеними у ст. 152 ЗК України".

Суд звертає увагу позивача , що згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Заявлений же позивачем спосіб захисту не узгоджууєтсья ні з нормами ст. 16 ЦК України ні з нормами ст. 152 ЗК України, що є перешкодою для відкриття провадження у справі та в подальшому вирішення спору, оскільки взагалі не зрозумілий зміст правовідносин та коло підстав, які підлягають дослідженню.

Позивач в порушення норм ст. 175,177 ЦПК України на виконання вимог суду викладених в ухвалі від 12.12.2022 про залишення позовної заяви без руху також не подав та не зазначив про докази, які б вказували на порушення прав та інтересів позивача діями відповідача, а саме, що позивач у письмовому виді у належний спосіб та дотримуючись визначеної Земельним кодексом України процедури звертався до відповідача з метою отримання в оренду земельних ділянок, на яких розміщені об"єкти нерухомості, що на праві власності належать позивачу, а відповідач у свою чергу відмовив позивачу у такому праві або іншим чином порушив права позивача.

Водночас є таким, що не підлягає задоволенню клопотання позивача про витребування у Держгеокадастру у Житомирській області або Оліївської ОТГ Житомирського району документ, відповдіно до якого було об"єднано земельні ділянки за кадастровими номерами :06:000:0085 площею 1,9585га; :06:000:008, площею 0,0415га як таке , що не відповідачє вимогам ст. 84 ЦПК України.

Зокрема, у даному клопотанні позивачем не кокретизовано особу, у якої необхідно витребувати певний доказ та не зазначено який саме конкретний доказ необхідно витребувати.

Суд звертає увагу позивача, що у відповідності до норм ч.2 ст. 84 ЦПК України, у клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Таким вимогам клопотання позивача не відповідає, тому задоволенню не підлягає.

З огляду на викладені вище обставини суд дійшов висновку, що позивач не усунув недолідів позовної заяви, на які вказав суд в ухвалі від 12.12.2022.

У свою чергу, суд звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Суд звертає увагу позивача, що недотримання обов`язкових вимог до змісту позовної заяви є перешкодою до відкриття провадження у справі.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України,якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заявавважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на викладене та враховуючи те, що позивач в установлений судом строк не усунув недоліки, на які вказав суд в ухвалі від 12.12.2022, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути заявнику.

За ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст.294, 185,260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про усунення перешкод щодо законного оформлення права користування земельними ділянками повернути на підставі ч.3 ст. 185 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала складена та підписана: 03.01.2023

Суддя Людмила ЛОСЬ