ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1284/23 Справа № 233/3071/21 Суддя у 1-й інстанції - Малінов О.С. Суддя у 2-й інстанції - Мірута О. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого судді Мірути О.А.

суддів Тимченко О.О., Хейло Я.В.

за участю секретаря судового засідання - Тимофеєвої В.О.

сторони:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про стягнення суми пенсії, що належала спадкодавцеві, але не була ним одержана за життя (суддя Малінов О.С.,), ухваленого в приміщенні суду в місті Костянтинівка Донецької області,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У липні 2021 року ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення суми пенсії, що належала спадкодавцеві, але не була ним одержана за життя .

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_2 . 08 грудня 2020 року державним нотаріусом П`ятої донецької державної нотаріальної контори Сафроновою Н.Л. позивачу ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, до складу якої увійшла недоотримана пенсія в сумі 124621,76 грн, яка належала померлій на підставі довідки, виданої 04 листопада 2020 року за № 0577-07-8/10728 Костянтинівсько-Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області. Позивач звернувся до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із вказаним свідоцтвом. Проте у виплаті вказаної суми йому було відмовлено через недійсність довідки позивача ОСОБА_1 про взяття його на облік як внутрішньо переміщеної особи.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму пенсії, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була нею одержана за життя, в розмірі 124621,76 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 вересня 2021 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 суму пенсії, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 , але не була нею одержана за життя в розмірі 124621 гривня 73 копійки.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати, що включають судовий збір в розмірі 1246 гривень 22 копійки.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ у Донецькій області, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга ГУ ПФУ у Донецькій області мотивована тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, порушено норми матеріального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що орган, що призначає пенсію має право вимагати від фізичних осіб подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обгрнутованість їх видачі.

Згідно проведеної Костянтинівсько-Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області перевірки даних осіб, які звернулись до управління із заявою про виплату недоотриманої пенсії, встановлено, що ОСОБА_1 на обліку в управлінні, як внутрішньо переміщена особа в єдиній Web-орієнтованій інформаційній технології формування сегменту «Облік ВПО» не зареєстрований, довідка від 29.01.2018 № з 11.07.2018 недійсна.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. 11.01.2023 року на електронну пошту суду апеляційної інстанції від ГУ ПФУ у Донецькій області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Управління.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Донецьк Донецької області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка міста Войкове Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20 жовтня 2020 року, виданим Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 6 від 20.10.2020 щодо актового запису № 219 складеного 20 жовтня 2020 року Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про смерть ОСОБА_2 , копії яких долучені до матеріалів справи.

08 грудня 2020 року державним нотаріусом П`ятої донецької державної нотаріальної контори Сафроновою Н.Л. позивачу ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, до складу якої увійшла недоотримана пенсія в сумі 124621,76 грн, яка належала померлій на підставі довідки, виданої 04 листопада 2020 року за № 0577-07-8/10728 Костянтинівсько-Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області.

Рішенням № 4204 від 12.02.2021 року Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відмовило позивачу ОСОБА_1 у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , посилаючись на те, що згідно наданої інформації управлінням соціального захисту населення Мирноградської міської ради станом на 22.01.2021 ОСОБА_1 на обліку в управлінні, як внутрішньо переміщена особа в єдиній Web-орієнтованій інформаційній технології формування сегменту «Облік ВПО» не зареєстрований, довідка від 29.01.2018 № з 11.07.2018 недійсна.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційна скарга ГУ ПФУ в Донецькій області підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сума пенсії, яка належала ОСОБА_2 і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю, увійшла до складу спадщини, право на яку має позивач.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Таким чином, встановивши, що позивач як спадкоємець за законом, який прийняв спадщину, має право на спадкове майно, тобто пенсію своєї матері за спірний період, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; приймаючи до уваги, що дії відповідача порушують право позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, суд першої інстанції дійшовши обґрунтованого висновку про стягнення з ГУ ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 недоотриманої за життя ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 пенсії в розмірі 124 621,76 грн.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії з тих підстав, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 29.01.2018 № скасована, не ґрунтується на вимогах закону з огляду на наступне.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

На час виникнення спірних правовідносин ні воєнний, ні надзвичайний стан в Україні в цілому, як і на окремих територіях Донецької та Луганської областей, запроваджено не було.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

У статті 46 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (у редакції, чинній на час припинення страхових виплат) передбачено випадки припинення страхових виплат і надання соціальних послуг:

1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;

3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;

4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;

5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з пунктом 3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1105-ХІV (у редакції від 28 грудня 2014 року № 77-VІІІ) Кабінет Міністрів України визначає особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення АТО або зони надзвичайної ситуації).

Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Як зазначено в статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

Жодним законом України не визначено такої підстави для припинення соціальних виплат, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18), постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 243/5697/16-ц (провадження № 61-34175св18) та у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 227/2802/16-ц (провадження № 61-6270св18) зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 травня 2021 року у справі № 243/9109/19

Таким чином, скасування довідки Мирноградської міської ради від 29.01.2018 № про взяття позивача ОСОБА_2 на облік як внутрішньо переміщеної особи не є підставою, для позбавлення права позивача на отримання спадкового майна.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що дана справа повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки предметом позову у справі є вимога про стягнення грошових коштів в порядку спадкування.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області -залишити без задоволення.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2021 року залищити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її винесення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:

Судді: