Справа № 182/3105/22
Провадження № 2-о/0182/17/2023
У Х В А Л А

Іменем України

03.01.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Багрової А.Г., за участю секретаря судового засідання Снєгульської В.М. розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИЛА:

Заявник просить суд прийняти рішення, яким встановити юридичний факт народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м. Севастополь, Автономна Республіка Крим, Україна, мати дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка смт. Брилівка, Цюрупинського району Херсонської області, громадянка України, батько дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Херсон, громадянин України.

Ухвалою суду від 02.08.2022 року заяву повернуто(а.с.22).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01.11.2022 року ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 року скасовано(а.с.41-42).

01.12.2022 року справа надійшла до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області (а.с. 45). З канцелярії суду справу передано в провадження судді Багровій А.Г. 20.12.2022 року (а.с.47).

21.12.2022 року по справі відкрито провадження (а.с.49).

Розгляд справи призначався на 21.12.2022 року о 14.00 год, 22.12.2022 року о 12.00 год., 28.12.2022 року о 09.00 год, 03.01.2022 року о 10.00 год.

Заявник та заінтересована особа були повідомленні на офіційні електронні адреси зазначені в заяві (а.с. 50,53,54,57,58), згідно довідок за підписом відповідального секретаря Снєгульської В.М. про доставку електронного листа, судові повістки про виклик учасникам справи були доставлені.

В судове засідання черговий раз сторони не з`явились, повідомлялись належним чином про дату час та місце судового засідання, причини неявки заявника ОСОБА_1 суду не відомі, від представника заінтересованої особи надійшла заява, що представник до суду не прибуде.

З урахуванням наведеного та наведених обставин даної справи, суд виконав обов`язок щодо повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи.

Указане узгоджується з правовими висновками, викладеним Верховним Судом у постанові від 13.07.2022 року по справі №761/14537/15-ц, постанові від 26 жовтня 2022 року у справі N 761/877/20, постанові від 30.11.2022 року по справі № 759/14068/19.

«Верховний Суд виходить із того, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з "презумпції обізнаності": особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Єврорпейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07 липня 1989 року).»

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що наявні підстави для розгляду справи по суті за відсутності заявника відповідно до ч.3 ст. 223 ЦПК України.

Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 144 СК України передбачено, щоу разі смерті батьків або неможливості для них з інших причин зареєструвати народження дитини реєстрація провадиться за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина або в якому на цей час вона перебуває.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Положеннями цієї статті, яка встановлює особливі вимоги до провадження у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначено коло осіб, яких закон наділяє правом на звернення до суду з такими заявами, а саме- батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини.

Заявник вказує, що він є рідним братом матері дитини ОСОБА_3 , яка не має можливості виїхати з окупованої Автономної республіки Крим на територію України, а тому він має право подати цю заяву до суду та просити встановити юридичний факт народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м. Севастополь, Автономна Республіка Крим, Україна, мати дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка смт. Брилівка, Цюрупинського району Херсонської області, громадянка України, батько дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Херсон, громадянин України.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи заявник не є родичом або членом сім`ї ОСОБА_4 , якого просить вказати батьком дитини.

Отже, батьки дитини є живими, а заявником не додано до заяви доказів , що він є їх спільним представником, членом їх сім`ї, опікуном, особою, яка утримує ти виховує дитину, а тому відповідно до статті 317 ЦПК України, ОСОБА_1 не має права на звернення до суду із відповідною заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України.

Твердження заявника про те, що він має право звертатися до суду із заявою про встановлення факту народження дитини через неможливість батьків прибути з Автономної республіки Крим на територію України є безпідставними та необґрунтованими, оскільки така неможливість будь-якими належними доказами не підтверджена. Законодавством встановлено , що обов`язок зареєструвати народження дитини покладено саме на батьків, які за матеріалами справи є живими і дитина перебуває з ними.

Вказівка ст. 144 СК України про можливість зареєструвати дитину за заявою родичів у разі смерті батьків та процесуальної норми на суб`єкта, який вправі звернутись із заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, свідчить про встановлення законодавцем обов`язкових до врахування обмежень у можливості звернення до суду з відповідною заявою та з метою недопущення внесення до Державного реєстру актів цивільного стану громадян недостовірних відомостей за зверненнями сторонніх осіб.

Оскільки суд встановив відсутність у ОСОБА_1 процесуального права на звернення до суду із відповідною заявою, тому заяву слід залишити без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Беручи до уваги правовий висновок викладений в Постанові Верховного суду від 29.01.2020 року по справі № 243/385/19, на підставі ст.ст.257, 317, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвалу складено 03.01.2023 року.

Суддя: А. Г. Багрова