ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/2124/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/2933/19 Категорія: на ухвалу Смоляра О.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Новіков О.М.
секретар Новицька Н.О.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі у справі, однак стверджує про вирішення судом питання щодо її прав та обов`язків) на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 16.11.2023 (повний текст складено 16.11.2023, суддя в суді першої інстанції Смоляр О.А.) у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Дмитро Миколайович, про заміну стягувача його правонаступником,

в с т а н о в и в :

у листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, якою просив замінити стягувача ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_2 у виконавчих листах у цивільній справі №707/2933/19 про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованості за договором позики від 09.12.2016 в сумі 163000 грн.

В обґрунтування зазначив, що він є правонаступником права вимоги кредитора ОСОБА_3 до боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згідно укладеного договору про відступлення прав вимоги від 09.08.2023.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження».

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 16.11.2023 вказану заяву про заміну стягувача у виконавчих документах задоволено з посиланням на правонаступництво заявника щодо права вимоги до боржників за укладеним з попереднім кредитором договором.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі та стверджує про вирішення судом питання щодо її прав та обов`язків, 01.12.2023 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, просить ухвалу районного суду скасувати та постановою апеляційного суду відхилити вимоги заяви у справі.

В обґрунтування вказано на те, що рішенням Придніпровського районного суду від 27.04.2023 у справі №711/2195/20, яке набрало законної сили після перегляду в апеляційному порядку 06.09.2023, вирішено питання про поділ майна подружжя скаржника у справі ОСОБА_1 та попереднього стягувача ОСОБА_3 та зобов`язано останнього виплатити компенсацію ОСОБА_1 в сумі 1 846 214,64 грн. На виконання вказаного рішення суду про поділ спільного майна подружжя було відкрито виконавче провадження у якому встановлено, що ОСОБА_3 у інших виконавчих провадженнях відчужував належні йому земельні ділянки за які отримав 160285,27 грн. На ці кошти було накладено арешт з метою забезпечення вимог скаржника ОСОБА_1 . Таким чином відчуження права вимоги у даній справі іншій особі спрямоване на ухилення ОСОБА_3 від виконання рішення суду про поділ спільного майна подружжя у справі №711/2195/20.

Попри укладення договору про відступлення прав вимоги 09.08.2023 ОСОБА_2 звернувся із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні лише у листопаді 2023 року після відкриття виконавчого провадження у справі про поділ спільного майна подружжя. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є пов`язаними особами, оскільки останній відчужував ОСОБА_2 корпоративні права у ТОВ «Агенство нерухомості Голден Хаус» та вони користуються однією абонентською скринькою для листування.

Зазначеним обставинам належної уваги суд першої інстанції у даній справі не приділив.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що 12.07.2021 Черкаський районний суд Черкаської області ухвалив рішення у справі №707/2933/19 про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 09.12.2016 в сумі 163000 грн.

20.10.20210 на виконання вказаного рішення ОСОБА_3 було видано виконавчі листи.

09.08.2023 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ОСОБА_3 відступив шляхом продажу ОСОБА_2 належні йому права вимоги, а ОСОБА_2 набув право вимоги заборгованості до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за договором позики від 09.01.2016.

З цих підстав заявник ОСОБА_2 просив про заміну сторони стягувача у відповідних виконавчих листах у даній справі.

У даній справі апеляційну скаргу подала ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі, однак стверджує про вирішення судом питання щодо її прав та обов`язків.

Надаючи оцінку вказаним доводам апеляційний суд приймає до уваги таке.

Відповідно до положень ч.1 ст.352 ЦПК України право на апеляційне оскарження рішення суду у цивільній справі мають, зокрема, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

За обставин цієї справи скаржник стверджує про те, що відступленням права вимоги з боку ОСОБА_3 на користь заявника ОСОБА_2 може стосуватися її прав, адже ОСОБА_3 за рішенням суду зобов`язаний сплатити на користь скаржника 1 846 214,64 грн. компенсації в порядку поділу спільного майна подружжя, отже дії, що зменшують його платоспроможність, вчиняються на шкоду інтересам скаржника.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд погоджується з тим, що ОСОБА_1 має право апеляційного оскарження судового рішення в цій справі, оскільки зменшення внаслідок вирішення питання про заміну сторони у справі прав вимоги ОСОБА_3 , який має грошові зобов`язання перед скаржником, стосується прав та інтересів останньої.

Далі, правовідносини, наявні між учасниками судового розгляду з приводу заміни сторони (стягувача) у справі, мають таке правове регулювання.

Згідно ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

При цьому процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, зокрема, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (як у даній справі).

Згідно з частиною 5 статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Так відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії), як у даній справі згідно договору від 09.08.2023, є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу стягувача.

Указані правові висновки також мають місце і у постанові ВС від 04.07.2022 у справі №913/234/19.

Слід врахувати, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону про виконавче провадження). Таке розуміння виконавчого провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так у пункті 15 рішення ЄСПЛ у справі "Моргуненко проти України" від 06.09.2007 (заява № 43382/02) вказується таке: "Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, п. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. "Естіма Джордж проти Португалії" (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21.04.1998, Report of Judgments and Decisions 1998-II, п. 35, та, з нових джерел, "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13.06.2006)."

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 08.02.2022 у справі №2-7763/10, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Згідно частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

За встановлених у справі обставин, згідно чинного договору про відступлення прав вимоги, укладеного 09.08.2023 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , останній набув право вимоги заборгованості до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за договором позики від 09.01.2016, які за вказаним договором передав йому ОСОБА_3 .

При цьому п.1.2 договору встановлено, що новий кредитор набуває права вимоги, як предмету договору, в день його укладення.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про необхідність заміни сторони стягувача у даній справі є обґрунтованими, адже враховують вказані вище норми як матеріального так і процесуального права та наявність чинного правочину, за яким заявник у справі отримав права стягувача (право вимоги).

Апеляційні доводи скаржника, у аспекті викладеного вище, не можуть свідчити про невірне вирішення судом заяви про заміну сторони, оскільки не спростовують перехід прав від попереднього кредитора ОСОБА_3 до нового кредитора заявника ОСОБА_2 за чинним правочином.

Доводи скаржника про те, що договір про відступлення права вимоги є фраудаторним, як такий, що спрямований на ухилення ОСОБА_3 від виконання рішення суду про поділ спільного майна подружжя у справі №711/2195/20, а також щодо строків подання заяви про заміну сторони у справі та про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є пов`язаними особами, стосуються можливого обґрунтування вимог про недійсність зазначеного договору, які до суду заявлені не були, а не предмету доказування у справі про заміну сторони, де встановленню підлягає, зокрема, саме факт переходу прав стягувача від однієї особи до іншої за дійсним правочином.

Інші доводи скаржника стосуються з`ясування обставин, вже встановлених судом першої інстанції, та переоцінки вже оцінених ним доказів у справі, тому не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 16.11.2023 в даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 55, 367, 368, 374, 375, 381-384, 442 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу відхилити.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 16.11.2023 у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Дмитро Миколайович, про заміну стягувача його правонаступником залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 27.12.2023.

Суддя-доповідач

Судді