Дата документу 23.01.2023Справа № 554/4088/22
Провадження № 2/554/660/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

Головуючого судді - Тімошенко Н.В.

за участю секретаря судового засідання - Колесніченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП, -

В С Т А Н О В И В :

03.06.2023 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті ДТП. Посилався на те, що постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 28.01.2020 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КупАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивач є потерпілим від дій відповідача.

В обґрунтування позову посилався на те, що постановою слідчого Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції В.М. Скрильника від 28.12.2019 р.(скасована для проведення додаткової експертизи) та подальшою постановою слідчого Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції В.М. Скрильника від 17.02.2020р. кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0003432 від 29.11.2019 р. закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В рамках відкритого кримінального провадження слідчим було встановлено, що порушення вимог безпеки дорожнього руху ОСОБА_2 знаходяться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме спричиненням ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1181 від 16.12.2019 року та додаткової судово-медичної експертизи № 47 від 04.02.2020 року, внаслідок ДТП мені, ОСОБА_1 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та забою шийного відділу хребта, забою та гематом м`яких тканин нижньої третини правого стегна з частковими пошкодженнями великогомілкової та малогомілкової колатеральних зв`язок правого надколінка, які кваліфікуються, як тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, що утворилися внаслідок ДТП 28.11.2019 року.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що перебувають у причинному зв`язку з виникнення даної пригоди стало: порушення з боку водія ОСОБА_2 Правил дорожнього руху.

Також позивач зазначив, що для відновлення здоров`я провів додаткові медичні обстеження вартість яких не входить до суми страхової виплати, сплаченої страховою компанією після ДТП та зазначеної у довідці, що мається в матеріалах справи. Так, на думку Позивача не відшкодованими йому залишились 1150,00 грн., а саме витрати на МРТ головного мозку в сумі 930 грн., та УЗД коліна в сумі 220 грн.

Відповідно до уточненої позовної заяви позивача, не відшкодованими йому відповідачем залишаються також наступні витрати: абонемент в спортзал = 350 грн., ремонт велосипеду - 918 грн., витрати на паливо для поїздок в лікарню в сумі = 1000 грн., витрати на правову допомогу на досудовому слідстві в сумі 5000,00 грн., адвокатський запит до страхової компанії - Квитанція про Юридичну консультацію = 300 грн.

Також зазначив, що протиправною поведінкою ОСОБА_2 йому завдано моральної шкоди, яка виразилась у нестерпному болі, негативних емоціях та постійних переживаннях з приводу факту нанесення йому тілесних ушкоджень, а також втручання у його звичний спосіб життя. Всі ці фактори є для Позивача травмуючими в психологічному плані, потребували та потребують значних додаткових зусиль для нормалізації свого життя, а тому Позивач вважає, що з відповідача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 30000 грн.

Просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 8718, 00 грн. та моральної шкоди в сумі 30000 грн., а всього 38718,00 грн..

Ухвалою суду від 07 червня 2022 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

09.08.2022 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Овчаренко С.М. подав відзив на позовну заяву в якому заперечує проти задоволення позовної заяви, оскільки відповідно до страхового акта № ОЦ/036/012/20/0164 ПрАТ «УПСК» від 10.09.2020 року який надав позивач було відшкодовано матеріальних та моральних збитків і виплачено коштів на лікування в сумі 11570 грн., моральна шкода 578,50 грн., всього 12148,50 грн. та відповідно до страхового акту « ОЦ/036/012/20/0206 ПрАТ «УПСК» від 21.12.2020 року який надав позивач було відшкодовано тимчасова непрацездатність в сумі 5046,76 грн., тому різниця у межах заявлених позивачем вимог повинна бути сплачена також ПрАТ «УПСК», у зв`язку із тим, що цивільно-правова відповідальність на момент настання ДТП була застрахована відповідачем та страхової суми встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) 200000 грн., заподіяну майну 100000 грн. цілком достатньо для відшкодування ПрАТ «УПСК» збитків позивачу.

Вказує, що вимоги даного позову про стягнення матеріальної та моральної шкоди, не підтверджено жодними доказами та не можуть бути стягнуті, оскільки як такі вимоги є непомірними та не обґрунтованими.

У судове засідання позивач не з`явився, його представник подав заяву про розгляд справи без їх участі позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник подав заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.11.2019 року о 18.00 годині в м. Полтава ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ 21093» номерний знак НОМЕР_1 по вул. Ф. Матвієнка рухаючись у напрямку від вул. Баяна в бік вул. Л.Убийвовк і на перехресті з вул. Г.АТО, по другорядній дорозі, порушуючи ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», п.п. 16.11 та 8.4б Правил дорожнього руху, не надав переваги та здійснив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до постанови Октябрського районного суду м.Полтави від 28.01.2020 року, ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн. Постанова суду набрала чинності.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тому, суд вважає доведеними обставини щодо вчинення відповідних винних дій ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦПК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що для відновлення здоров`я провів додаткові медичні обстеження вартість яких не входить до суми страхової виплати, сплаченої страховою компанією після ДТП та зазначеної у довідці, що надана Позивачу у відповідь на поданий адвокатський запит (довідка №8520/18 від 20.10.2021р.), що мається в матеріалах справи. Так, відповідно до аналізу наявних в справі доказів, не відшкодованими Позивачу залишились 1150,00 грн., а саме витрати на МРТ головного мозку в сумі 930 грн., та УЗД коліна в сумі 220 грн.., проведення яких обґрунтовано належними та допустимими доказами по справі.

Також, у поданій до суду позовній заяві позивач посилається на те, що не відшкодованими йому Відповідачем залишаються також наступні витрати: Абонемент в спортзал - 350 грн., ремонт велосипеду - 918 грн., витрати на паливо для поїздок в лікарню в сумі - 1000 грн., витрати на правову допомогу на досудовому слідстві в сумі 5000,00 грн., адвокатський запит до страхової компанії - квитанція про юридичну консультацію - 300 грн.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на відшкодування завданої шкоди підлягає стягненню витрати на МРТ головного мозку в сумі 930 грн., та УЗД коліна в сумі 220 грн., витрати на ремонт велосипеду в сумі 918 грн. та витрати на правову допомогу на досудовому слідстві в сумі 5000,00 грн., оскільки позовні вимоги в цій частині є повністю обґрунтованим та підлягають задоволенню.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 витрати на абонемент в спортивний зал у сумі 350 грн., витрати на паливо для поїздок в лікарню в сумі 1000 грн. та витрати на адвокатський запит в сумі 300 грн.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною 2 ст.22 ЦК України передбачено, що збитками є втрати яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), також збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Витрати, які позивач поніс на оплату спортивного залу ( абонемент сім`я) та послуг перевезення не відносяться ні до реальних збитків, ні до упущеної вигоди, а тому відшкодуванню не підлягають.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як передбачено п.3 ч. 2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Враховуючи, що внаслідок порушення відповідачем вимог Правил дорожнього руху України було пошкоджено належне позивачу рухоме майно, завдані тілесні ушкодження, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 було завдано моральної шкоди.

Вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд бере до уваги, що фактично з пошкодженням належного йому майна позивач був обмежений у реалізації свого права на одержання корисних якостей належного йому майна.

Пошкодження велосипеда позивача принесло в його життя дискомфорт, потягло додаткові витрати та вимагало від нього зміни звичного способу життя.

Також завдані тілесні ушкодження спричинили біль, негативні емоції та змінили звичний спосіб життя ОСОБА_1 .

При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд також враховує і поведінку винної особи, яка протягом тривалого часу після дорожньо-транспортної пригоди в добровільному порядку не відшкодувала позивачу шкоду.

Суд, враховуючи ступінь вини ОСОБА_2 та його поведінку, небажання добровільно шляхом врегулювати спір, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, оцінює моральні страждання позивача в розмірі 15000 грн. та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 , 15000 грн. в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Тому, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У ЦПК України визначено види судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. позивачем надано квитанцію адвоката, акт виконаних робіт та копію договору про професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076 -VI) встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо,

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.

Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерії розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 10000 грн, оскільки саме на цю суму підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі.

Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 10000 грн. на правничу допомогу.

У зв`язку з тим, що позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн. за вимоги майнового характеру та 992,40 грн. за вимогу про стягнення моральної шкоди, а всього 1984,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.512,514,516,1187,1188 ЦК України, ст.ст.3,22,29,33-36,38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,141,211,223,247,258,259,263-268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 7068,00 грн., моральну шкоду у розмірі 15000 грн., 10000 грн. правничої допомоги, всього 32068,00 грн..

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1984,80 грн.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В.Тімошенко