Провадження №2/522/5300/23
УХВАЛА

20 грудня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про встановлення факту народження на території України,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про встановлення факту народження на території України, в якій просить: встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження №53, складений 01 серпня 1959 року виконавчим комітетом Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області) народився на території України, а саме у селі Немирівське Балтського району Одеської області.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Тираспіль у Молдові. Батьками позивачки є: батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_5 . Її батько народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Немирівське Балтського району Одеської області в Україні. Реєстрація його народження проводилася виконавчим комітетом Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області 01 серпня 1959 року, актовий запис 53. У довідці № 265 від 01.04.2021 Балтської міської ради Одеської області вказано, що згідно запису в погосподарській книзі №20 за 1958-1960 р.р. ОСОБА_4 дійсно народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Немирівське Балтського району Одеської області та проживав у селі Немирівське до 1977 року згідно запису в погосподарській книзі №16 за 1977-1979 р.р. У 2021 році позивачка звернулася до Малиновського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області із заявою щодо набуття громадянства України. Проте листом від 12.08.2021 її було повідомлено, що під час попереднього розгляду наданих документів встановлено, що свідоцтво про народження її батька відсутнє, також не зазначено його місце народження в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. Таким чином факт народження її батька на території України відповідно наявних документів не підтверджено. Таким чином, Малиновський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області не прийняв до уваги довідку № 265 від 01.04.2021 Балтської міської ради Одеської області. Зазначила, що встановлення вказаного факту їй необхідно для набуття громадянства України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_3 . Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

05.10.2023 на адресу суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких зазначив, що ОСОБА_1 не зверталась до територіальних підрозділів Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області з заявою встановленого зразка, не надала до ГУ ДМС в Одеській області жодних документів, зазначених у Порядку, отже позивачка не використала всі можливості для отримання статусу громадянина України та звернення до суду із заявою про встановлення факту є передчасним. Зазначив, що результатом встановлення факту народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження № 53, складений 01 серпня 1959 року виконавчим комітетом Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області) у селі Неміровське Балтського району Одеської області на території України, прямо впливає на набуття позивачкою громадянства України. Провадження за заявами з питань набуття громадянства входить до повноважень ДМС України та її територіальних підрозділів, серед яких є Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області. Отже будь-які дії, спрямовані на проходження процедури набуття громадянства та/або документування паспортом громадянина України знаходяться у межі інтересів Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (а.с. 39 47).

18.10.2023 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив, відповідно до якого позовну заяву просить залишити без задоволення. Зазначив, що вивченням копій документів встановлено, що у погосподарській книзі особистий рахунок № НОМЕР_1 , витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 19 лютого 2020 року № 2 зазначено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . В свою чергу, у провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 521/3872/23 за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження № 53, складений 01 серпня 1959 року виконавчим комітетом Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області) народився на території України, а саме у селі Неміровське Балтського району Одеської області. Серед додатків, приєднаних ОСОБА_1 до заяви до Малиновського районного суду м. Одеси у цивільній справі № 521/3872/23, заявницею у тому числі надано копію погосподарської книги № 16 (особистий рахунок 1103, по земельній шнуровій книзі № 177) за 1977-1979р.р. відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкав у селі Немирівське Балтського району Одеської області та проживав в с. Немирівське до 1976 року. Таким чином, заявницею надавались до різних судових інстанцій документи, зміст яких суперечить один одному, у зв`язку з чим не можна приймати як доказ копії погосподарської книги особистий рахунок № НОМЕР_1 , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 19 лютого 2020 року № 2 (а.с. 60 65).

У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_2 позов не визнав та просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Тираспіль у Молдові. Батьками позивачки є: батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , що видано 05.12.1980 міським відділом ЗАГС м.Тираспіль (а.с. 5).

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_6 14.07.2007 уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » (а.с.7).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 2 від 19.02.2020 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 його батьком є: батько - ОСОБА_10 , матір - ОСОБА_11 , про що виконавчим комітетом Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області 01 серпня 1959 року, складено актовий запис № 53 (а.с.6).

Відповідно до довідки № 265 від 01.04.2021 року Балтської міської ради Одеської області вказано, що згідно запису в погосподарській книзі №20 за 1958-1960 р.р. ОСОБА_4 дійсно народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Немирівське Балтського району Одеської області та проживав у селі Немирівське до 1977 року згідно запису в погосподарській книзі №16 за 1977-1979 р.р. (а.с.8).

Листом Малиновського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області № 5114-1853/5114.1-21 від 12.08.2021 ОСОБА_1 було повідомлено, що під час попереднього розгляду наданих документів встановлено, що свідоцтво про народження її батька відсутнє, також не зазначено його місце народження в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. Факт народження її батька на території України відповідно наявних документів не підтверджено (а.с. 11).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Відповідно до пункту 1 розділу I Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (далі Порядок № 215) для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.

Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо оформлення набуття громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України (перше речення абзацу першого пункту 93 розділу IV Порядку № 215).

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою (абзац другий пункту 93 розділу IV Порядку № 215).

Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, а стосовно поновлення особи у громадянстві України також відсутні передбачені Законом підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає рішення про оформлення набуття особою громадянства України (абзац п`ятий пункту 94 розділу IV Порядку № 215).

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, або стосовно поновлення особи у громадянстві України також будуть встановлені передбачені Законом підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає вмотивоване рішення про відмову у задоволенні клопотання про оформлення набуття особою громадянства України (абзац шостий пункту 94 розділу IV Порядку № 215).

За правилами статті 26 Закону України «Про громадянство України» рішення з питань громадянства можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку до суду.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Вимоги позивачки у цій справі пов`язані з доведенням підстав для набуття нею певного правового статусу громадянства України, не пов`язані з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. За предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України

(далі КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Публічно-правовий спір це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до справ адміністративної юрисдикції процесуальний закон відніс публічно-правові спори, ознакою яких є не лише особливий суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких закон установив інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тоді як приватноправові відносини відрізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

В свою чергу, Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів (пункт 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360).

У спірних правовідносинах ГУ ДМС в Одеській області у межах та у порядку, встановленому законодавством України, наділене повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації заявником права, наданого йому згідно із Законом України «Про громадянство України».

Вказаний факт підлягає встановленню винятково під час розгляду справи у суді адміністративної юрисдикції у зв`язку з оскарженням рішення суб`єкта владних повноважень про відмову у задоволенні такого клопотання. В справі адміністративної юрисдикції встановлення такого факту не є самостійною метою, а є передумовою задоволення адміністративного позову.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постановах від 23 травня 2022 року у справі № 539/4118/19, від 28 червня 2023 року у справі № 584/434/21, від 19 липня 2023 року у справі №947/16679/21.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись п.1 ч.1 ст.255, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про встановлення факту народження на території України,закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 27 грудня 2023 року.

Суддя Ю.І. Ковтун