Справа № 381/4208/23
Провадження № 2-о/369/496/23
РІШЕННЯ

Іменем України

22.12.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Бугайової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу № 381/4208/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Заява обґрунтована тим, що заявниця ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 .

Матір заявниці ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті матері, ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області для відкриття спадкової справи, де дізналася, що її матір ОСОБА_2 фактично прийняла, але юридично не оформила своїх спадкових прав відносно майна своєї матері (бабусі заявниці) ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 .

Надаючи документи нотаріусу, заявниця зауважила, що є розходження в по-батькові її бабусі, а саме між свідоцтвом про народження, де записано ОСОБА_5 , в інших документах (пенсійне посвідчення члена колгоспу) ОСОБА_6 , а в свідоцтві про смерть ОСОБА_7 .

За даним фактом, нотаріус запросив підтвердження родинних зв`язків між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для оформлення спадщини.

ОСОБА_3 ( ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме земельні ділянки площею 0,04 га з кадастровим номером :02:003:0550 та площею 1,57 га з кадастровим номером :02:003:0114, розташовані за адресою: Чернівецька область, Кельменецький район, село Подвір`ївка, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали бабусі заявниці ОСОБА_3 ( ОСОБА_6 ).

Крім цього, заявниця зазначає, що звернулася із запитом до Лівеницької сільської ради Дністровського району Чернівецької області Подвір`ївського Старостинського округу № 4 щодо надання підтверджуючої довідки стосовно того, що ОСОБА_1 дійсно є онукою ОСОБА_3 .

Так, в наданій довідці, сільська рада також підтвердила інформацію, що ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) була постійним жителем села Подвір`ївка Кельменецького району Чернівецької області і, що ОСОБА_3 та ОСОБА_11 одна і та ж особа, інших осіб з таким прізвищем, ім`ям та по-батькові в селі не зареєстровано і не проживало.

Крім того, заявниця зазначає, що звернулася із листом до Державного архіву Чернівецької області з метою отримання додаткових відомостей, котрі б підтверджували народження та одруження ОСОБА_3 ( ОСОБА_10 ). На що архівом було надано відповідні архівні довідки, які підтверджують народження ОСОБА_3 ( ОСОБА_10 ) (дівоче прізвище ОСОБА_12 ) та одруження з ОСОБА_13 (дідусь заявниці, батько ОСОБА_2 ).

Виходячи з наведених довідок, на переконання заявниці, можна дійти висновку, що дійсно ОСОБА_3 ( ОСОБА_10 ) та ОСОБА_13 є батьками матері заявниці ОСОБА_14 .

На підставі вище наведеного, заявниця просила суд, встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть від 02.12.2020 року з актовим записом № 79 виданим Виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області) є донькою ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть (повторне) від 20.04.2018 року з актовим записом № 08 виданим Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Чернівецькій області) для оформлення спадщини ОСОБА_1 .

30.10.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області постановлено відкрити провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту родинних відносин.

Розгляд справи провести в порядку окремого провадження.

Витребувати у Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи відносно майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , номер у спадковому реєстрі 67386377, номер у нотаріуса 165/2021.

02.12.2023 року завідувач Боярської державної нотаріальної контори Валентина Панікар через канцелярію суду зареєструвала копії документів зі спадкової справи № 165/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

04.12.2023 року заявниця та заінтересована особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомленні належним чином.

Проте, 02.12.2023 року заявниця через канцелярію суду зареєструвала заяву, в якій вказала, що просить суд здійснювати розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримує у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України).

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності до вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що заявниця ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва № НОМЕР_1 від 15.11.1958 року.

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 9 від 14.09.2010 року вбачається, що 24.04.1982 року між ОСОБА_15 (заявницею) та ОСОБА_16 було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 19.

Таким чином, дошлюбне прізвище заявниці ОСОБА_17 було змінено на ОСОБА_18 .

Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 12.09.2004 року вбачається, що 12.09.2004 року між ОСОБА_19 (заявницею) та ОСОБА_20 було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 99.

Таким чином, дошлюбне прізвище заявниці ОСОБА_18 , було змінено на ОСОБА_1 .

Крім того, згідно копії свідоцтва № НОМЕР_3 від 08.09.1950 року вбачається, що ОСОБА_21 народилася 1934 року. Матір`ю якої вказано ОСОБА_11 . Батьком якої вказано ОСОБА_22 .

Матір заявниці ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 02.12.2020 року, виданим виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області.

Після смерті матері, ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області для відкриття спадкової справи (даний факт підтверджується копією заяви від 23.03.2021 року про прийняття спадщини), де дізналася, що її матір ОСОБА_2 фактично прийняла, але юридично не оформила своїх спадкових прав відносно майна своєї матері (бабусі заявниці) ОСОБА_3 (

ОСОБА_23 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 20.04.2018 року.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме земельні ділянки площею 0,04 га з кадастровим номером :02:003:0550 та площею 1,57 га з кадастровим номером :02:003:0114, розташовані за адресою: Чернівецька область, Кельменецький район, село Подвір`ївка, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали бабусі заявниці ОСОБА_3 ( ОСОБА_6 ).

Згідно копії довідки № 4-96 від 14.03.2023 року Лівеницької сільської ради Дністровського району Чернівецької області Подвір`ївського Старостинського округу № 4 сільська рада підтвердила інформацію, що ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) була постійним жителем села Подвір`ївка Кельменецького району Чернівецької області і, що ОСОБА_3 та ОСОБА_11 одна і та ж особа, інших осіб з таким прізвищем, ім`ям та по-батькові в селі не зареєстровано і не проживало.

Згідно копії листа Державного архіву Чернівецької області № 1/750 від 04.05.2023 року до якого заявниця зверталася з метою отримання додаткових відомостей, котрі б підтверджували народження та одруження ОСОБА_3 ( ОСОБА_10 ), архівом було надано відповідні архівні довідки, які підтверджують народження ОСОБА_3 ( ОСОБА_10 ) (дівоче прізвище ОСОБА_12 ) та одруження з ОСОБА_13 (дідусь заявниці, батько ОСОБА_2 ).

Виходячи з наведених довідок, суд дійшов висновку, що дійсно ОСОБА_3 ( ОСОБА_10 ) та ОСОБА_13 є батьками матері заявниці ОСОБА_14 .

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначено в ст. 315 ЦПК України.

За нормою ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18).

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно положення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, відповідно суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги те, що встановлення факту родинних відносин породжує для заявниці юридичні наслідки, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення даного факту, і заявник у зв`язку з цим не має іншої можливості встановити зазначений вище юридичний факт та отримати підтверджуючий його документ, який буде юридично значимим для всіх установ та організацій на території України та за її межами, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявник, дані докази повністю узгоджуються з його заявою, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що зазначений факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть від 02.12.2020 року з актовим записом № 79 виданим Виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області) є донькою ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть (повторне) від 20.04.2018 року з актовим записом № 08 виданим Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Чернівецькій області) для оформлення спадщини ОСОБА_1 , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і його встановлення необхідно заявниці для оформлення своїх спадкових прав, які іншим шляхом встановити неможливо, а відтак заява підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 268, 293, 300 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту родинних відносин задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть від 02.12.2020 року з актовим записом № 79 виданим Виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області) є донькою ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть (повторне) від 20.04.2018 року з актовим записом № 08 виданим Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Чернівецькій області) для оформлення спадщини ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Тетяна ДУБАС