Постанова

Іменем України

11 січня 2023 року

м. Київ

справа № 761/45993/16-ц

провадження № 61-5872св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Українська автомобільна корпорація»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватне акціонерне товариство «Автокапітал»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2021 року у складі судді Макаренко І. О. та постанову Київського апеляційного суду від 01 червня 2022 року у складі колегії суддів: Нежура В. А., Андрієнко А. М., Вербової І. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до приватного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» (далі - ПрАТ «Українська автомобільна корпорація»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватне акціонерне товариство «Автокапітал» (далі - ПрАТ «Автокапітал»), про захист прав споживача.

Позовна заява мотивована тим, що 03 жовтня 2014 року між ПрАТ «Українська автомобільна корпорація» в особі філії «Автоцентр на Московському» та нею було укладено договір купівлі-продажу автомобіля № .

Відповідно до пункту 1.1. вказаного договору продавець, керуючись рішенням покупця, який вибрав потрібний йому автомобіль, модель Mercedes-Benz ML 350 BlueTec, рік випуску 2013 року, замовлення № із представлених в салоні зразків, зобов`язався передати у власність покупця автомобіль, аналогічний вибраному взірцю і який буде придбаний продавцем у майбутньому, а покупець зобов`язаний прийняти переданий автомобіль і оплатити його за ціною в розмірі та в порядку, визначеному договором.

У 2016 році під час проходження техогляду згідно регламенту на сервісній станції за адресою: м. Київ, Московський проспект, 22 нею було виявлено, що рік випуску автомобіля - 2011, але за умовами договору позивач придбав та сплатив грошові кошти за автомобіль 2013 року випуску.

На запит від 04 серпня 2016 року компанією DaimlerAG було надано відповідь від 22 серпня 2016 року, у якій зазначено, що автомобіль Mercedes-Benz ML 350, № НОМЕР_1 покинув завод в Таскалуса 17 жовтня 2011 року, та додатково надано витяг із внутрішньої системи DaimlerAG.

Позивач зазначала, що відповідач в порушення пункту 1 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» не надав достовірну інформацію про дату виготовлення транспортного засобу, чим позбавив її свідомого і компетентного вибору. На її думку, відповідач навмисно ввів в оману відносно дати виготовлення автомобіля, в результаті чого вона зробила перевагу вищевказаному автомобілю та сплатила за нього відповідачу вартість виходячи з того, що дата його виготовлення 2013 рік.

Пунктом 7 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживчих властивостей, споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Згідно статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого строку недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми.

Вказувала, що на підставі пункту 7 статті 15 та статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» договір купівлі-продажу автомобіля № від 03 жовтня 2014 року підлягає розірванню, а відповідач повинен відшкодувати їй збитки, які були понесені у зв`язку із придбанням транспортного засобу Mercedes-Benz ML 350 BlueTec, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , у розмірі повної ціни автомобіля 75 127 євро, що за курсом міжбанківської валютної біржі станом на 21 грудня 2016 року, з урахуванням частини 2 статті 533 ЦК України, становить 2 073 505,20 грн, суми страхової премії за договором добровільного страхування наземного транспорту № MOD 7879 від 30 жовтня 2014 року в розмірі 56 800,16 грн та моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача.

Враховуючи наведене просила суд розірвати договір купівлі-продажу автомобіля № , укладений 03 жовтня 2014 року між філією «Автоцентр на Московському» ПрАТ «Українська автомобільна корпорація» та ОСОБА_1 , стягнути з відповідача кошти в розмірі 2 130 305,36 грн, моральну шкоду у розмірі 62 мінімальні заробітні плати та судові витрати.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 01 червня 2022 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Українська автомобільна корпорація» кошти за проведення товарознавчої експертизи у сумі 3 095,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 вересня 2021 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від відмовлено представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в прийнятті додаткового рішення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили із того, що позивачем не надано достатніх та переконливих доказів наявності істотного недоліку у придбаному ним автомобілі, який став би підставою для розірвання договору купівлі-продажу, а також судом не встановлено, що позивачу надано недостовірну інформацію про товар (автомобіль), і внаслідок неотримання такої інформації з вини відповідача позивачем придбано продукцію, яка не має потрібних споживачеві властивостей та не може використовуватися за призначенням.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У червні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - П`яних О. М.

Ухвалою Верховного Суду від 04 серпня 2022 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 листопада 2022 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення.

Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суди неправомірно відхилили висновок експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 22 листопада 2017 року, яким встановлено, що датою виготовлення спірного автомобіля є 2011 рік, а не 2013 рік, як заявлено відповідачем у договорі купівлі-продажу.

Також заявник вказує, що судами не враховано лист DaimlerAG на адвокатський запит, у якому вказано, що спірний автомобіль покинув завод в Таскалуса 17 жовтня 2011 року.

Таким чином, безпосередньо виробником надано інформацію про те, що достовірним роком виготовлення автомобіля є 2011 рік.

При цьому зазначає, що судами попередніх інстанцій необґрунтовано звужено поняття істотного недоліку спірного автомобіля під час його застосування до обставин справи, що не відповідає вимога статей 1, 8 Закону України «Про захист прав споживачів».

Доводи особи, яка подала відзиви на касаційну скаргу

У серпні 2022 року до Верховного Суду надійшли відзиви на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - П`яних О. М. від ПрАТ «Українська автомобільна корпорація», ПрАТ «Автокапітал», у яких вказано, що оскаржувані заявником судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до договору купівлі-продажу № 2/PKW від 15 квітня 2008 року та специфікації № 00276 від 05 квітня 2013 року до договору № 2/PKW, укладеного між ПрАТ «Автокапітал» та DaimlerAG, ПрАТ «Автокапітал» здійснено замовлення у заводу-виробника 51 легкових автомобілів, серед яких міститься й замовлення № , що відповідає номеру замовлення, вказаному у договорі купівлі-продажу № від 03 жовтня 2014 року, укладеному з позивачем, на поставку автомобіля Mercedes-Benz, ML 350 BlueTec 4MATIC 2013 року випуску.

Відповідно до вантажно-митної декларації № 100270000/2013/158284 на митну територію України ПрАТ «Автокапітал» ввезений автомобіль легковий новий, рік виготовлення 2013, модельний рік виготовлення 2013, марка Mercedes-Benz, модель ML 350 BlueTec 4MATICOff-Roader, номер кузова НОМЕР_1 , виробник DaimlerAG.

За актом приймання-передачі № від 01 липня 2014 року ПрАТ «Автокапітал» передав, а філія «Автоцентр на Московському» АТ «Українська автомобільна корпорація» прийняла на підставі дилерського договору № 1419 від 15 червня 2012 року автомобіль Mercedes-Benz ML 350 BlueTec 4MATIC, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_1 , який було згодом продано кінцевому споживачу - ОСОБА_1

Специфікацією № 00276 від 05 квітня 2013 року до договору купівлі-продажу 2/PKW від 15 квітня 2008 року та вантажно-митною декларацією № 100270000/2013/158284 підтверджується, що 21 березня 2013 року DaimlerAG випустив, а ПрАТ «Автокапітал» прийняв випущений виробником автомобіль Mercedes-Benz, ML 350 BlueTec, номер кузова НОМЕР_1 , 2013 року виготовлення.

03 жовтня 2014 року між АТ «Українська автомобільна корпорація» в особі філії «Автоцентр на Московському» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля № .

Відповідно до пункту 1.1 договору купівлі-продажу продавець, керуючись рішенням покупця, який вибрав потрібний йому автомобіль, модель Mercedes-BenzML 350 BlueTec, рік випуску 2013, замовлення № із представлених в салоні зразків, зобов`язується передати у власність покупцеві автомобіль, аналогічний вибраному взірцю і який буде придбаний продавцем в майбутньому, а покупець зобов`язується прийняти переданий автомобіль і оплатити його за ціною в розмірі та порядку, визначеному цим договором.

Згідно пункту 2.4. договору купівлі-продажу повна ціна автомобіля становить 1 276 408,00 грн. Згідно курсу міжбанківської валютної біржі на день підписання сторонами цього договору відповідає 75 127,00 євро. Інформація про курс міжбанку розміщена на сайті www/Mercedes-benz.ua та/або може надаватись продавцем.

Відповідно до квитанцій ПАТ «Промінвестбанк» № QS01 від 28 жовтня 2014 року, № QS01 від 09 жовтня 2014 року, № QS01 від 03 жовтня 2014 року, № QS01 від 07 жовтня 2014 року, № QS01 від 11 жовтня 2014 року, № QS01 від 16 жовтня 2014 року, № QS 01 від 07 жовтня 2014 року, № QS01 від 10 жовтня 2014 року позивач сплатила повну вартість автомобіля за договором купівлі-продажу № від 03 жовтня 2014 року у сумі 1 276 408,00 грн.

За актом приймання-передачі № 25188091 від 30 жовтня 2014 року відповідач передав, а позивач прийняла автомобіль Mercedes-Benz ML-class, Vin-code: НОМЕР_1 без претензій по якості, комплектації та без механічних ушкоджень.

Разом із актом приймання-передачі автомобіля № 25188091 від 30 жовтня 2014 року відповідач передав позивачу документи на автомобіль: довідку-рахунок від 30 жовтня 2014 року № ВІА 488428; транзитні номери; копію дилерського договору між дилером та власником (імпортером); акт прийому-передачі автомобіля між власником (імпортером) та дилером; копію сертифікату відповідності; сервісну книжку та посібник з експлуатації.

На підставі договору купівлі-продажу № від 03 жовтня 2014 року та довідки-рахунка № ВІА 488428 від 30 жовтня 2014 року позивач 30 жовтня 2014 року здійснив державну реєстрацію автомобіля марки Mercedes-Benz, модель: ML 350, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 у Центрі ДАІ 8004.

У свідоцтві серії НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу Mercedes-Benz, ML 350, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , у графі В.2 рік випуску зазначено - 2013.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на відновлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідноз частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судами встановлено, що на виконання договору купівлі-продажу № від 03 жовтня 2014 року позивач виконав свій обов`язок щодо оплати повної вартості автомобіля, а відповідач виконав зобов`язання щодо передання у власність позивача обраного ним автомобіля та документів на нього.

Звертаючись до суду, позивач вказувала, що відповідач, в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів», під час придбання автомобілю надав їй недостовірну інформацію про нього, а саме інформацію щодо дати виготовлення транспортного засобу.

У пункті 1.1. договору купівлі-продажу автомобіля № від 03 жовтня 2014 року визначено, що покупець вибрав потрібний йому автомобіль модель Mercedes-Benz ML 350 BlueTec, рік випуску 2013, замовлення № .

З пункту 1.2 вказаного договору вбачається, що вся необхідна та доступна інформація про автомобіль (а також його додаткове обладнання), зокрема про основні властивості, умови гарантійних зобов`язань продавця, тощо, міститься у документах на автомобіль. Покупець, підписанням цього договору, підтверджує, що він був ознайомлений до підписання цього договору зі всією необхідною інформацією про автомобіль шляхом: усного роз`яснення уповноваженою особою продавця, безпосереднього огляду автомобіля у салоні продавця, ознайомлення покупця з рекламною продукцією на автомобіль, ознайомлення покупця з положеннями нормативних документів, вимогам яких відповідає автомобіль, ознайомлення покупця з Сертифікатом відповідності на автомобіль тощо. Покупець також заявляє і підтверджує те, що він свідомо та вільно зробив свій вибір автомобіля.

Відповідно до договору купівлі-продажу № 2/PKW від 15 квітня 2008 року та специфікації № 00276 від 05 квітня 2013 року до договору № 2/PKW, укладеного між ПрАТ «Автокапітал» та DaimlerAG, ПрАТ «Автокапітал» здійснено замовлення у заводу-виробника 51 легкових автомобілів, серед яких міститься й замовлення № , що відповідає номеру замовлення, вказаному у договорі купівлі-продажу № від 03 жовтня 2014 року, укладеному з позивачем, на поставку автомобіля Mercedes-Benz, ML 350 BlueTec 4MATIC 2013 року випуску (т. 2, а. с. 193-197).

Вказаний договір та специфікація № 00276 підписані уповноваженою особою DaimlerAG, при цьому у специфікації зазначено, що згідно замовлення № поставляється автомобіль 2013 року виготовлення.

Відповідно до сертифікату походження спірний автомобіль було відвантажено з заводу виробника 21 березня 2013 року (т. 2, а. с. 208).

Згідно вантажної митної декларації № 100270000/2013/158284рік випуску автомобіля, придбаного позивачем, вказано 2013 (т. 1, а. с. 234).

З акта прийняття-передачі транспортних засобів від 01 липня 2014 року № вбачається, що ПрАТ «АвтоКапітал» передало, а філія «Автоцентр на Московському» АТ «Українська автомобільна корпорація» отримало транспортний засіб, а саме автомобіля Mercedes-Benz, ML 350 BlueTec 4MATIC 2013 року випуску, який придбала позивач (т. 1, а. с. 110).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що позивачем не надано достатніх та переконливих доказів наявності істотного недоліку у придбаному ним автомобілі, який став би підставою для розірвання договору купівлі-продажу, а також судом не встановлено, що позивачу надано недостовірну інформацію про товар (автомобіль), і, внаслідок неотримання такої інформації, з вини відповідача, позивачем придбано продукцію, яка не має потрібних споживачеві властивостей та не може використовуватися за призначенням.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором;

недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Враховуючи те, що з матеріалів справи вбачається використання відповідачем автомобіля відповідно до його цільового призначення, що унеможливлює застосування положень статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» й, відповідно, наявності підстав для розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплаченої за автомобіль грошової суми.

Касаційна скарга містить посилання на те, що судами попередніх інстанцій не було враховано лист Daimler AG на адвокатський запит, у якому вказано, що спірний автомобіль покинув завод в Таскалуса 17 жовтня 2011 року.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням того, що матеріали справи містять докази, які також підписані уповноваженими особами Daimler AG та які дають підстави дійти висновку, що спірний автомобіль саме 2013 року випуску, колегія суддів, врахувавши всі докази, надані сторонами, керуючись вказаними нормами процесуального права, відхиляє вказані посилання заявника.

Також колегія суддів відхиляє посилання заявника про те, що суди неправомірно відхилили висновок експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 22 листопада 2017 року, яким встановлено, що датою виготовлення спірного автомобіля є 2011 рік, а не 2013 рік, як заявлено відповідачем у договорі купівлі-продажу.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України).

При цьому суди попередніх інстанцій з врахуванням доказів, наявних в матеріалах справи, на виконання приписів частини третьої статті 89, пункту 2 частини четвертої статті 265 ЦПК України мотивували відхилення висновок експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 22 листопада 2017 року

Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58).

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта