Дата документу 13.01.2023Справа № 554/5294/22
Провадження № 2/554/386/2023
Справа №554/5294/2022
Провадження №2/554/386/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2023 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави, в складі суду :

судді Блажко І.О.

при секретарі Галич-Брюховецькій О.Л.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди ,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів : ГУНП в Полтавській області, ДКС України про стягнення моральної шкоди. В якій прохав: позов задовольнити в повному обсязі. Стягнути з Казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України ГУНП в Полтавській області, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 15 000 грн. моральної шкоди. Судові витрати віднести на користь держави. В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до ГУНП в Полтавській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування. 22.11.2021 т.в.о. ГУНП в Полтавській області Ващенко І.І. направлено лист №10133/115/101/4 відповідно до якого вказано, що заява ОСОБА_1 списано до матеріалів кримінальної справи. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11.02.2022 у справі №554/1171/22 (1-кс/554/2067/2022) скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність ГУНП в Полтавській області про зобов`язання внести відомості до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення було задоволено, зобов`язано уповноважену особу ГУНП в Полтавській області внести відповідні відомості до ЄРДР, у відповідності до вимог ст.214 КПК України з заявою ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення, відмова про яку було надана листом №10133/115/101/4 та розпочати досудове розслідування. Станом на 28.06.2022, жодних інформації про те чи були внесені відомості до ЄРДР, на виконання ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.02.2022 у справі №554/1171/22 (1-кс/554/2067/2022) ОСОБА_1 не має. На протязі майже 4 місяців всупереч вимог ст.214 КПК України внесені не були, досудове розслідування не було розпочате. Проведення належного розслідування та розгляду даної кримінальної справи за результатами яких було б прийнято обґрунтоване та справедливе рішення, надало б можливість ОСОБА_1 в подальшому звернутися до суду із заявою про перегляд обвинувального вироку відносно ОСОБА_1 за нововиявленими обставинами. Більше того, у зв`язку з плином часу, можливості збору доказів у даній справі з кожним місяцем втрачається. Відсутність на даний час іншого ефективного засобу юридичного захисту від порушення прав позивача, інформації щодо ходу досудового розслідування у сукупності із перерахованими вище обставинами, спричиняє ОСОБА_1 значну моральну шкоду, яка полягає у глибоких душевних стражданнях та негативних переживаннях внаслідок порушення його прав, яке тривало 6 місяців, насторозі, тривозі, зниженому настрої, нервозності та дратівливості. Осягнути в повній мірі рівень моральних страждань, а тим більше оцінити їх в грошовому виразі надзвичайно важко, однак враховуючи всі перелічені вище фактори з урахуванням вимог розумності та справедливості завдану моральну шкоду ОСОБА_1 оцінює в розмірі 15 000 грн., тому він і звертається до суду з даним позовом (а.с.1, 2).

05 липня 2022 року ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави (Материнко М.О.) задоволено заяву головуючого судді Октябрського районного суду м. Полтави Материнко М.О. про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Полтавській області, ДКС України про стягнення моральної шкоди. Цивільну справу передано до канцелярії суду для визначення головуючого судді у справі в порядку, передбаченому ЦПК України (а.с.15).

12 липня 2022 року в провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави Блажко І.О. згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями після задоволення самовідводу судді Материнко М.О. передано цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідачів ГУНП в Полтавській області, ДКС України про відшкодування моральної шкоди (а.с.16).

14 липня 2022 року відкрито провадження в справі №№554/5294/2022, 2/554/2875/2022 за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Полтавській області, ДКС України про стягнення моральної шкоди. Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Клопотання позивача, засудженого ОСОБА_1 про призначення адвоката задоволено. Доручено Полтавському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити адвоката позивачу ОСОБА_1 при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Полтавській області, ДКС України про стягнення моральної шкоди. Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Витребувано від ГУНП в Полтавській області матеріали за заявою ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення, відмова на яку була надана листом №10133/115/101/4 від 22.11.2021. Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволено. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору. Клопотання ОСОБА_1 про виклик свідка задоволено. Викликано в судове засідання при розгляді справи по суті позивача ОСОБА_1 в якості свідка. Допит свідка ОСОБА_1 проводити в режимі відеоконференції між Октябрським районним судом міста Полтава та ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23». Судове засідання за участю ОСОБА_1 провести дистанційно в режимі відеоконференції з Полтавською установою виконання покарань УДПтСУ в Полтавській області №23. Призначено справу у підготовчому засіданні на 15.30 годин на 10 серпня 2022 року (а.с.17, 18).

03 серпня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача ДКСУ у Полтавській області. В яких зазначили, що ДКСУ позовних вимог ОСОБА_1 не визнає, виходячи з наступного. Відповідно до роз`яснень, викладений в п.п.2,5 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» особа має право на відшкодування моральної шкоди лише у випадках прямо передбачених законодавством. Умовами для покладення на особу відповідальності за шкоду заподіяну іншій особі, є протиправна дія чи бездіяльність, наявність шкоди, причинний зв`язок між дією (бездіяльністю) і негативними наслідками та вини заподіювача. Отже, для застосування деліктної відповідальності на підставі ст.ст.1167, 1174 ЦК України необхідної є наявність складу правопорушення, а саме : 1) наявність шкоди; 2) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. Позивач, як на підставу відшкодування моральної шкоди, посилається на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, однак такі висновки підлягають доведенню позивачем на загально викладених підставах згідно зі ст.81 ЦПК України. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється ч.1 ст.1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування ч.1 ст.1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила ч.6 цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст.1173, 1174 цього Кодексу). Постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до пункту 9 Постанови розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Однак слід враховувати те, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи й не повинен призводити до її збагачення. Аналогічний висновок містить рішення ВСУ від 18.11.2009 у справі №6-12041св09, рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.12.2014 у справі №6-32078св14. У зв`язку з чим, прохають : відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ДКС України в повному обсязі. Справу розглядати без участі представника ДКС України на наявними матеріалами справи (а.с.26).

10 серпня 2022 року ухвалою суду клопотання ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. Судове засідання за участю ОСОБА_1 провести дистанційно в режимі відеоконференції з ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23». Клопотання позивача, засудженого ОСОБА_1 про призначення адвоката задоволено. Доручено Полтавському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити адвоката позивачу ОСОБА_1 при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Полтавській області, ДКС України про стягнення моральної шкоди. Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Витребувано від ГУНП в Полтавській області матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення, відмова на яку була надана листом №10133/115/101/4 від 22.11.2021. Призначено справу у підготовчому засіданні на 10.00 годин на 29 вересня 2022 року (а.с.39, 40).

28 вересня 2022 року до суду надійшов відзив відповідача ГУНП в Полтавській області. В якому зазначили, що ознайомившись зі змістом позовної заяви зазначають, що ГУНП в Полтавській області позовних вимог ОСОБА_1 не визнає, виходячи з наступних обставин. За інформацією наданою слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області 15.11.2021 до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від ОСОБА_1 , який повідомив про те, що адвокати з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги у Полтавській області не виконують свої функціональні обов`язки. В ході проведення перевірки ознак кримінального правопорушення не виявлено. 22.11.2021 позивачу було надіслано лист вих. №10133/115/101/4 від 22.11.2021, що за результатом перевірки прийнято рішення про списання матеріалів до справи Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області у порядку ЗУ «Про звернення громадян» у зв`язку з відсутністю у події ознак кримінального правопорушення. Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, які її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 ст.1167 ЦК України. Відповідно до ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно зі ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Частино 3 ст.23 ЦК України встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При цьому згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають : наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Оскільки для наявності зобов`язання по відшкодуванню шкоди відповідно до статей 1176, 1167 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дій чи бездіяльності органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, наявність шкоди, протиправність дій її завдавала та причинний зв`язок між його діями та шкодою підлягають доказуванню на загальних підставах та є обов`язком позивача (статті 12,81 ЦПК України). При розгляді вимоги позивача про відшкодування завданої йому моральної шкоди судом можуть братися до уваги лише ті негативні наслідки немайнового характеру, які доведені позивачем під час розгляду даної справи. Так, відповідно до вищевказаних норм права позивач при розгляді справи повинен був довести : факт наявності моральної шкоди; факти протиправних діянь ГУНП в Полтавській області; наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діяннями ГУНП в Полтавській області та завданою моральною шкодою; вина заподіювача шкоди. Але вказані обставини не доведені позивачем, а доводи щодо спричинення моральної шкоди, викладені у позовній заяві, є безпідставними і нічим не доведені як і визначений розмір шкоди, яка на думку позивача підлягає відшкодуванню. Однак, слід врахувати те, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи й не повинен призводити до її збагачення. (Аналогічний висновок містить рішення ВСУ від 18.11.2009 у справі №6-12041св09, рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 10.12.2014 у справі №6-32078св14). Відтак ОСОБА_1 не надано жодного доказу, який міг би підтвердити сам факт спричинення йому моральної шкоди та жодних доказів в обґрунтування заявленого розміру відшкодування. Отже обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог, є безпідставними, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню. У зв`язку з чим, прохають відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог. Засідання у справі №554/5294/2022 провести без участі представника ГУНП в Полтавській області (а.с.52-55).

29 вересня 2022 року ухвалою суду клопотання ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. Судове засідання за участю ОСОБА_1 провести дистанційно в режимі відеоконференції з ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23». Призначено справу у підготовчому засіданні на 10.00 годин на 01 грудня 2022 року (а.с.72).

30 листопада 2022 року до суду надійшла відповідь позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2 на відзив відповідача ГУНП в Полтавській області, в якому прохали задовольнити позов ОСОБА_1 до ГУНП у Полтавській області, ДКС України про стягнення моральної шкоди у повному обсязі (а.с.100, 101).

30 листопада 2022 року до суду надійшла відповідь позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2 на відзив відповідача ДКС України, в якому прохали задовольнити позов ОСОБА_1 до ГУНП у Полтавській області, ДКС України про стягнення моральної шкоди у повному обсязі (а.с.102-104).

01 грудня 2022 року ухвалою суду клопотання ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. Клопотання ОСОБА_1 про виклик свідка задоволено. Повідомлено свідка ОСОБА_1 про допит свідка у судовому засіданні при розгляді справи по суті. Клопотання ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. Судове засідання за участю ОСОБА_1 провести дистанційно в режимі відеоконференції з Державною установою «Закарпатська установа виконання покарань №9» (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Довженка,8А). Закрито підготовче засідання у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Полтавській області, ДКС України про стягнення моральної шкоди. Призначено розгляд справи по суті на 14.30 годин на 12 січня 2023 року (а.с.108).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, прохав задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 за ордером адвокат Фабро Є.А. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та прохав задовольнити.

В судове засіданні відповідач ГУНП в Полтавській області свого представника не направили, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленими. Надіслали суду відзив на позовну заяву, в якому прохали : відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог. Засідання у справі №554/5294/2022 провести без участі представника ГУНП в Полтавській області. Надіслали суду заяву в якій прохали : провести судове засідання без участі представника ГУНП в Полтавській області (а.с.52-55, 127).

В судове засідання відповідач ДКС України свого представника не направили, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленими. Надіслали суду відзив на позовну заяву, в якому прохали : відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ДКС України в повному обсязі. Справу розглядати без участі представника ДКС України на наявними матеріалами справи (а.с.26, 124).

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, позивача в якості свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Судом встановлено, що 08.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до Офісу Генерального прокурора з заявою про вчинення кримінального правопорушення з боку посадових осіб Полтавського місцевого центру з надання БВПД кримінального правопорушення за ст.356 та ст.364 КК України (а.с.60, 61, 82-84).

Листом за №125-410-18 від 04.11.2021 за підписом першого заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області Осюка Ю.П. направлено для розгляду звернення ОСОБА_1 за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення та з інших питань до Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області (а.с.59 зворот, 80).

Відповідно до довідки перевірки звернення ОСОБА_1 від 17.11.2021 старшого ДОП СДОП відділу превенції Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції А. Григоренка, 15.11.2021 до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від ОСОБА_1 , який повідомив про те, що адвокати з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області не виконують свої функціональні обов`язки. Даний матеріал було направлено до СВ Полтавського РУП для прийняття рішення. Однак у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на наявність в даній події кримінального правопорушення та неможливістю у зв`язку з цим внесення інформації до ЄРДР, даний матеріал було направлено до СПД Полтавського РУП. В ході перевірки ознак кримінального правопорушення не виявлено. Перевірку за вказаним фактом вважати закінченою. Матеріали перевірки списати до справи Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області у порядку ЗУ «Про звернення громадян» (а.с.58 зворот, 78).

Листом за №10133/115/101/4 від 22.11.2021 за підписом т.в.о. начальника Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Ващенка І.І. повідомлено ОСОБА_1 , що його звернення від 15.11.2021 розглянуте та за результатами його перевірки прийняте рішення про списання матеріалів до справи Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області у порядку ЗУ «Про звернення громадян» (а.с.85).

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.02.2022 у справі №554/1171/22 скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб ГУ НП в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення - задоволено. Зобов`язано уповноважену особу ГУ НП в Полтавській області, внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до вимог ст.214 КПК України за заявою ОСОБА_1 від 17.01.2020 про кримінальне правопорушення, відмова на яку була надана листом №10133/115/101/4 від 22.11.2021 (а.с.5)

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Позивач пов`язує свої моральні страждання із невнесенням відомостей до ЄРДР.

До даних правовідносин позивачем безпідставно застосовано ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативну-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», оскільки зазначений Закон містить виключний перелік підстав для відшкодування моральної шкоди до якого розслідування кримінального провадження та скасування судом постанов слідчого про його закриття не відноситься. Також, зазначений Закон не застосовується для розрахунку відшкодування моральної шкоди з інших, ніж передбачених ним підстав.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги щодо відшкодування моральної шкоди відносяться до деліктних зобов`язань.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», особа має право на відшкодування моральної шкоди лише у випадках прямо передбачених законодавством. Умовами для покладення на особу відповідальності за шкоду, заподіяну іншій особі, є протиправна дія чи бездіяльність, наявність шкоди, причинний зв`язок між дією (бездіяльністю) і негативними наслідками та вина заподіювана.

Отже, для застосування деліктної відповідальності на підставі ст. 1167 ЦК України необхідною є наявність складу правопорушення, а саме: 1) наявність шкоди; 2) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду.

Так, свої вимоги позивач обґрунтовує винесенням слідчим суддею на підставі його скарги ухвали про зобов`язання внести відомості до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Зазначені обставини, на думку позивача, викликають у нього моральні страждання, зокрема, порушення його прав.

Водночас, такі твердження позивача про наявність у нього моральних страждань не ґрунтуються на вимогах ст. 82 ЦПК України та підлягають доведенню позивачем на загально визначених підставах згідно зі статтею 81 ЦПК України.

Так, згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено пі обставини, якщо інше не встановлено законом.

Із змісту ухвали суду, не вбачається встановлення вчинення саме відповідачем у справі ГУНП в Полтавській області та будь-якими іншими особами неправомірності дії (бездіяльності) відносно позивача та наявності вини.

З положень ст. 82 ЦПК України вбачається, що звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних, господарських чи кримінальних справ.

Також, із положень ч. 2 ст. 307 КПК України вбачається - ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Тобто процедура розгляду скарги та форма прийнятого слідчим суддею рішення не передбачає встановлення у ньому протиправності поведінки та вини органу досудового розслідування (елементів (складових) деліктної відповідальності).

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Як свідчить тлумачення статті 1176 ЦК України шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності умов для застосування частини першої статті 1176 ЦК, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто на основі загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК).

Аналогічний висновок про застосування статей 1166, 1167, 1173, 1174, 1176 ЦК України зроблено Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 у справі № 6-440цс16.

Пунктами 3, 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Як вбачається із матеріалів справи, позивач просить стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на його користь моральну шкоду у розмірі 15 000 гривень, завданої неправомірними діями та бездіяльністю працівниками ГУНП в Полтавській області.

Суд вважає, що позивач не надав доказів того, що йому завдано моральної шкоди працівниками ГУНП в Полтавській області, а також доказів того, що їх діяння були протиправними внаслідок неналежного виконання ними покладених на них трудових чи службових обов`язків.

ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог посилається на бездіяльність слідчих. Проте відповідне рішення про визнання протиправною бездіяльності слідчих органів під час досудового розслідування не приймалось компетентними органами.

Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження заподіяння йому відповідачами моральної шкоди.

Так, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст.ст. 1167 1174 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Так, позивачем не надано доказів на підтвердження перенесених ним душевних страждань, погіршення стану здоров`я, порушення нормальних життєвих зв`язків та стосунків з оточуючими, а також не зазначено з яких саме міркувань він виходив при визначенні розміру моральної шкоди у сумі 15 000 гривень.

З огляду на зазначене, необґрунтованими є посилання ОСОБА_1 на те, що сам факт винесення ухвали слідчим суддею, його звернення до різних установ є доказом заподіяння позивачу моральної шкоди та підставою для стягнення моральної шкоди.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено та не надано належних доказів, що підтверджували б отримання ОСОБА_1 моральної шкоди, спричиненої працівниками ГУНП в Полтавській області.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку в позовних вимогах ОСОБА_1 до ГУНП в Полтавській області про стягнення моральної шкоди відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» відшкодування шкоди у випадках, передбачених пп.1, 3, 4 і 5 ст. З цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відповідно до ч.І ст.25 Бюджетного кодексу України Державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Згідно п.5 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 13.04.2011 Казначейство України відповідно до покладених завдань, в тому числі, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відповідно до п.п. 1 п. 41 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 за №845, Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування: шкоди, заподіяної громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та судів. А на підставі п. 44 вказаного Порядку, безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень передбачених у державному бюджеті на зазначену мету.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ДКС України.

Відповідно до п. 13 ч.2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_1 від сплати судового збору під час розгляду страви звільнений.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторонни звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 12, 81,130,131, 141, 212, 229, 263, 354, 430 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди відмовити повністю.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Складання повного тексту рішення відкладено на 7 (сім) днів 19 січня 2023 року.

Позивач громадянин України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання у Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань №9» Міністерства юстиції України, що знаходиться за адресою - 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Довженка,8А.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Полтавській області, розташоване у м. Полтаві, місцезнаходження 36014, місто Полтава, вулиця Пушкіна, 83, .

Відповідач Державна казначейська служба України, місцезнаходження 01601, місто Київ, вулиця Бастіонна,6, .

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, визначений строк обчислюється з дня отримання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресоюhttp://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

Повний текст рішення складено 19 січня 2023 року.

Суддя І.О.Блажко