Справа № 683/3447/23
РІШЕННЯ
05 грудня 2023 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючого судді Завадської О.П.
при секретарі Поважнюк О.Б.
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові Хмельницької області справу за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування,
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру АДРЕСА_1 .
Через неможливість ідентифікувати особу нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на заявлене нерухоме майно.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2023 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.
Представник позивача адвокат Віхерко Н.О. до суду подала заяву, якою підтримала позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування, просила задовольнити позов в підготовчому засіданні без участі сторін.
Представник відповідача направив до суду заяву аналогічного змісту.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.
Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.
Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).
Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Раштівка Хмельницького району Хмельницької області, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 30 червня 2022 року Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).
У відповідності до змісту довідки відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області за №1974/03-28/2023 від 16 серпня 2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 11 лютого 2005 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_3 . В склад його сім`ї входила ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно інформації відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області за №2173/03-28/2023 від 20 вересня 2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 25 березня 1980 року по 09 лютого 2005 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .
ОСОБА_2 за життя склав заповіт на все майно на ім`я сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який посвідчений секретарем Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 30 вересня 2020 року за р. №57.
Даний заповіт згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №70458228 від 28 жовтня 2022 року є чинним.
Як вбачається з матеріалів спадкової справи №431/2022, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 28 жовтня 2022 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , дружина спадкодавця ОСОБА_3 у шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини відмовилась від даної спадщини. ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 .
До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 увійшла квартира АДРЕСА_1 , яка належала померлому згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області 24 листопада 1994 року на підставі розпорядження від 03 жовтня 1994 року за №972. Дана квартира зареєстрована Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації Хмельницької області у реєстрову книгу за №3802.
У зв`язку із неможливістю ідентифікувати особу суб`єкта обтяження відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути його протиправно позбавлений.
Право власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України).
Згідно із ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 ЦК України.
Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ст. ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з підпунктом 4.15. пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до положень підпункту 4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього.
Згідно з підпунктом 4.17. пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчим органом, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.
Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, речові права на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.
Згідно із ст. 24. Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі наявності зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно.
Згідно із ст.26, з п. 9 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі, якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду, а державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Згідно із п. 2 постанови №5 від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606- XIV «Про виконавче провадження».
Матеріали даного виконавчого провадження знищено відповідно до наказу №2274/5 від 25 грудня 2008 року Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби».
Таким чином, на теперішній час склалася ситуація, при якій позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та здійснити державну реєстрацію цього свідоцтва у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Крім того, на час вчинення спірного обтяження не зазначались повні персональні дані боржника (дата народження, ІПН, адреса реєстрації, місце народження, тощо), а зазначалась лише адреса мешкання такої особи і заборона накладалась за місцем знаходження майна, належного боржникові.
З матеріалів справи вбачається та не заперечувалось учасниками процесу, що вказаний арешт не пов`язаний із спадковим майном, оскільки він зазначений по суб`єкту, де ПІБ боржника ОСОБА_2 , дата народження, місце народження, адреса реєстрації та ідентифікаційний код якої невідомі, але збігається лише із ПІБ спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився в с. Студениця Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, котрий до того ж з 25 березня 1980 року по день смерті постійно був зареєстрований та проживав в м. Старокостянтинові Хмельницької області.
Крім того, вбачається, що вказаний арешт було вчинено не по об`єкту (майну), він не накладений на заявлену квартиру, що належала спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області 24 листопада 1994 року на підставі розпорядження від 03 жовтня 1994 року за №972.
В огляду на вказане, вбачається, що зняття арешту в позасудовому порядку є неможливим, так зазначене вище виконавче провадження знищене, а право позивача на оформлення своїх спадкових прав порушується наявністю такого запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до статей 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.
З огляду на вказане, дослідивши всі надані суду письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог, а відтак вони підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області 24 листопада 1994 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, місцезнаходження: 31100, вул. К. Острозького, 41 м. Старокостянтинів Хмельницької області, .

Суддя