ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 688/1486/23

Провадження № 22-ц/4820/2199/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2023 року (суддя Козачук С.В.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27.08.2019 року, проте разом сторони не проживають, спільного господарства не ведуть, відповідач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина з 19.05.2022 року на теперішній час проживає разом із позивачем у м. Вайссенбург Баварії, Федеративна Республіка Німеччина, та знаходиться на її повному утриманні.

ОСОБА_2 відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини та будь-яку матеріальну допомогу для позивачки, хоча є працездатним, їздить періодично на заробітки до країн Європи, де працює не офіційно, має змогу забезпечувати дитину на належному рівні.

У зв`язку з цим позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.04.2023 року і до досягнення дитиною повноліття з наступною їх індексацією відповідно до ЗУ «Про індексацію грошових коштів доходів населення», та аліменти на утримання позивачки, як матері малолітнього сина, у розмірі 3500 гривень, починаючи з 07.04.2023 року і до досягнення дитиною трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочним рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 червня 2023 року позовні вимоги задоволено частково, вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 07.04.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 07.04.2023 року і до 07.03.2025 року. В решті позову відмовлено.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 вересня 2023 року поновлено відповідачу строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2023 року заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 червня 2023 року скасовано.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2023 року позов адвоката Сахнюка О.В. в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з 07 квітня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, визначений судом, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Вирішено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 07 квітня 2023 року і до 07 березня 2025 року.

В решті позову відмовлено.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто із ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду щодо стягнення аліментів на утримання малолітнього сина в розмірі 2000 грн. мотивовано тим, що син сторін, ОСОБА_4 , проживає разом з позивачкою ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 є батьком дитини, проте добровільно коштів на утримання сина не надає, фактично переклав обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати сина винятково на позивача, що є грубим порушенням норм закону, оскільки обов`язок по утриманню дитини покладається законом рівною мірою на кожного з батьків.

Суд взяв до уваги розмір пенсії за віком відповідача, надання ним доказів погіршення стану здоров`я та інші обставини.

За висновками суду позивачка не довела достатності заробітку (доходу) відповідача сплачувати аліменти на дитину у визначеному нею розмірі.

Визначаючи розмір аліментів на дитину суд виходив з розумності та достатності розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, виходячи з реальної можливості відповідача, такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, зайнятою доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років у розмірі 500 грн., суд врахував те, що виходячи зі змісту ст. 84 СК України безумовною умовою отримання аліментів дружиною є спроможність чоловіка надавати матеріальну допомогу. Проаналізувавши всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, взявши до уваги досягнення відповідачем пенсійного віку, відсутність інших доходів, стан здоров`я відповідача, дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами можливість відповідача сплачувати аліменти на її утримання у розмірі 3500 грн. щомісячно.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на не повне та не всестороннє дослідження обставин справи, просить рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2023 року змінити, стягнувши з ОСОБА_2 на її користь аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_3 у розмірі 5500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.04.2023 і до досягнення дитиною повноліття з наступною їх індексацією відповідно до ЗУ «Про індексацію грошових коштів доходів населення»; стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання як матері малолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн., починаючи з 07.04.2023 і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме 07.03.2025.

ОСОБА_1 не погоджується з висновками суду, про те, що нею не доведено спроможність відповідачем сплачувати аліменти на утримання сина та неї в розмірі, визначеному в позовних вимогах.

Апелянт зазначає, що відсутність можливості і ухилення від виконання обов`язку по утриманню своєї дитини та колишньої дружини, з якою проживає його дитина та перебуває на її повному утриманні, до 3 років, є різними поняттями.

З наданих до відзиву на позовну заяву відповідачем письмових доказів вбачається, що відповідач має можливість лікуватись за кордоном, стан здоров`я відповідача не є таким, який би вказував на його непрацездатність.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що пенсія у розмірі 1000 грн. це лише офіційний дохід, який відповідач отримує в Україні, проте реальні доходи відповідач приховує, живе та працює в Італії, де отримує зарплату неофіційно. Реально довести розмір отриманих доходів в іншій країні, коли відповідач працює неофіційно, неможливо. Визнання позовних вимог в розмірі більшому, ніж його доходи, доводить той факт, що ОСОБА_2 має інші доходи.

Крім того, як відмічає апелянт, в матеріалах справи відсутні будь-які докази про наявність у відповідача складних життєвих обставин, які б не давали йому можливості працювати та отримувати стабільний дохід і сплачувати аліменти на дитину і колишню дружину.

Судом не взято до уваги та не враховано, що у період часу до досягнення дитиною 3-х років ОСОБА_1 як мати малолітньої дитини, має обмежені можливості працювати та утримувати себе, а тому потребує допомоги з боку чоловіка батька дитини.

Водночас, відповідачем не додано доказів того, що він не взмозі сплачувати аліменти на дитину та дружину у більшому розмірі.

Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників справи до Хмельницького апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у такому випадку судове засідання не проводиться, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 27 серпня 2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі, є батьками малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказане підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 28.08.2021 року та даними свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 від 15.03.2022 року, виданих Шепетівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а. с. 6, 8).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №13-10/254/2020 від 04.03.2020 року, виданої Судилківською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, позивач ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 (а. с. 5).

В той же час, з 19.05.2022 року по даний час позивач ОСОБА_1 разом із дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживають по АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками про реєстрацію з міста проживання від 19.05.2022 року (а. с. 10-11, 12-13).

З довідки №48 від 23.02.2023 року, виданої квартальним комітетом №2 Шепетівської міської ради, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 фактично проживає по АДРЕСА_3 , однак не зареєстрований за цією адресою (а. с. 7). З даних паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 22 квітня 1996 року Полонським РВ УМВС України в Хмельницькій області на ім`я ОСОБА_2 , вбачається, що останній зареєстрований по АДРЕСА_4 (а. с. 59-60).

З довідки про доходи №651517 від 10.08.2023 року слідує, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Хмельницькій області і отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з 01.01.2023 року по 31.07.2023 року складає 975 грн. 48 коп. (а. с. 65).

Відповідач ОСОБА_2 з 27.08.2020 року по 01.09.2020 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: дисциркуляторна енцефалопатія, наслідки перенесеного гострого порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом у лівому басейні головного мозку, правобачний геміпарез з елементами моторної афазії, що підтверджується даними епікрізу та МРТ головного мозку. З виписки №4738 від 12.10.2022 року також слідує, що ОСОБА_2 перебував на лікуванні у медичному закладі Салерно з 07.10.2022 року по 12.10.2022 року у зв`язку із хірургічним втручанням з приводу протезування кульшового суглобу (а. с. 61-64).

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною першою статті 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно частини 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У силу положень статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Зважаючи на зазначене, суд першої інстанції врахувавши те, що відповідач ОСОБА_2 1960 року народження є пенсіонером, отримує пенсію за віком в розмірі 975 грн. 48 коп. щомісячно, має незадовільний стан здоров`я, за відсутності доказів щодо іншого переліку майна, передбаченого ч.1 статті 182 СК України, дійшов правильного висновку про стягнення аліментів на утримання малолітнього син ОСОБА_4 в розмірі 2000 грн. до досягнення дитиною повноліття.

Щодо розміру аліментів на утриманні дружини.

Так, відповідно до ч.2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Тобто, право на отримання дружиною аліментів у порядку, передбаченому ст.84 СК України, не залежить від матеріального стану дружини та від стану здоров`я дитини.

Згідно з ч.1, ч.5 і ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на утримання дружини, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів; наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність у відповідача обов`язку щодо сплати аліментів на утримання дружини.

Апеляційний суд вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів на утримання дружини є достатнім, враховуючи, що з відповідача підлягають до стягнення аліменти на користь позивачки на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , зокрема, щодо до того, що судом не враховано, що відповідач ухиляється від обов`язку по утриманню дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років, приховуючи свої доходи, в тому числі отримані від роботи в Італії, є безпідставними, доказів з приводу зазначеного матеріали справи не містять.

Безпідставним є посилання ОСОБА_1 на те, що пенсія відповідача у розмірі 1000 грн. це лише офіційний дохід, який останній отримує в Україні, проте реальні доходи відповідач приховує, живе та працює в Італії, де отримує зарплату неофіційно. Вказані доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи. Разом з тим, позивачка, не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, встановленого судом, за умови покращення матеріального становища платника аліментів чи погіршення її матеріального становища як отримувача аліментів.

Визнання відповідачем позовних вимог в розмірі більшому, ніж його доходи, враховуючи норми законодавства, не свідчить про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Твердження апелянтки про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази про наявність у відповідача складних життєвих обставин, які б не давали йому можливості працювати та отримувати стабільний дохід і сплачувати аліменти на дитину і колишню дружину, не спростовують висновків суду, зважаючи на те, що відповідач досяг пенсійного віку та отримує пенсію за віком. Місцевий суд, з дотриманням ст. 89 ЦПК України, оцінив усі докази, наявні в матеріалах справи, в тому числі, надав оцінку доказам на підтвердження погіршення стану здоров`я відповідача та взяв до уваги отримувану відповідачем пенсію за віком. Інші докази про доходи ОСОБА_2 , які б давали суду підстави стягувати з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини та на неї як матері дитини до досягнення дитиною трьох років у більшому розмірі, в матеріалах справи відсутні.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статями 76-78, 80, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про часткове задоволення позовних вимог, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права та з врахуванням вимог розумності та справедливості.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про її обґрунтованість, а стосуються переоцінки доказів та є лише незгодою апелянтки з висновками суду.

За таких обставин та з врахуванням зазначених норм законодавства підстави для скасування рішення суду відсутні.

У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишає без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк