Справа № 462/6014/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 року

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Іванюк І.Д.

за участю секретаря с/з Тягло Л.В.

представника скаржника Киришко О.В.

представника заінтересованої особи Пазиняк Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу ОСОБА_1 на дії Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів), заінтересована особа: Акціонерне товариство «Універсал Банк» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Скаржник звернувся до суду із скаргою, у якій просить визнати протиправною бездіяльність Залізничного відділу Державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) щодо незняття арешту з майна, який був накладений державним виконавцем Залізничного відділу ДВС у м. Львові у виконавчому провадженні ВП № 51987844 та ВП № 52566433 з примусового виконання виконавчого листа № 462/6014/15 від 19.06.2016, виданого Залізничним районним судом м. Львова, зобов`язати Залізничний відділ ДВС у м. Львові ЗМУ (м. Львів) зняти арешт з майна та вилучити інформацію про арешт майна із Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Свої вимоги мотивує тим, що у нього виникла необхідність у розпорядженні та подальшому відчуженні належного йому на праві приватної власності майна. Його представником ОСОБА_2 05.10.2022 на адресу Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) було надіслано адвокатський запит із проханням повідомити, на підставі чого накладено арешт на його майно. Листом за вих. .№ 09-36/В-364293 від 17.10.2022 Залізничний ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) повідомив його представника, що відповідно до відомостей АСВП, на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № ВП № 52568127 та ВП № 52566433 з примусового виконання виконавчого листа № 462/6014/15 від 19.06.2016, виданого Залізничним районним судом м. Львова про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості у розмірі 2 708 756, 64 грн., по яких накладено арешт у державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (номер обтяження 16087985 та номер обтяження 26567651). Окрім цього, було повідомлено, що згідно із Витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна на все рухоме майно боржника накладено арешт № 16926783 від 11.06.2018. Також, у цьому листі зазначено, що на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження ВП № 62665988 з примусового виконання постанови УПП у Львівській області № ЕАК 2225532 від 10.03.2020 про стягнення на користь держави штрафу у сумі 850, 00 грн, провадження по якому закінчено 11.02.2022. Скаржник покликається на те, що із даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, розміщених на сайті Міністерства Юстиції України, вбачається, що перераховані вище виконавчі провадження є завершеними. ВП № 52566433 з примусового виконання виконавчого листа № 462/6014/15 від 19.06.2016, виданого Залізничним районним судом м. Львова, завершено даним органом ДВС на підставі заяви Стягувача ПАТ «Універсал Банк» про повернення виконавчого документа без виконання. ВП № 62665988 закінчено цим же органом з огляду на сплату ОСОБА_1 в добровільному порядку існуючої заборгованості згідно із цим виконавчим документа. З приводу виконавчого провадження за № 51987844, ОСОБА_1 зазначає, що відсутні докази існування такого, що в свою чергу вказує про безпідставність накладення арешту на майно. Скаржник вважає, що бездіяльність посадових осіб Залізничного відділу ДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів), яка полягає у незнятті протягом тривалого часу (понад 8 років) арешту із належного йому майна є протиправною та такою, що порушує права та охоронювані законом інтереси його як сторони виконавчих проваджень, так і громадянина України щодо вільного володіння, користування та розпорядження майном. На підставі викладеного просить скаргу задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15.11.2022 відкрито провадження за вказаною скаргою та призначено судове засідання.

12.12.2022 року на адресу Залізничного районного суду м. Львова від начальника Залізничного ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Стасишин А. надійшли пояснення, у яких вона просила відмовити у задоволенні скарги, покликаючись на наступні обставини. У Залізничному ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження ВП № 51987844 з виконання ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 21.09.2015 № 462/6014/15-ц щодо накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , та на кошти, що знаходяться на рахунках, які відкриті на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , в межах суми заявлених вимог 2 705 102, 64 грн. Згідно із Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на все нерухоме майно накладено арешт (обтяження № 16087985), а тому відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 29.11.2016 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з виконання вказаної ухвали суду. Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову, чого скаржником не зроблено. Також, на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження ВП № 52566433 з примусового виконання виконавчого листа № 462/6014/15 від 19.09.2016 за рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 18.11.2015 року про стягнення в солідарному порядку із ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором від 19.07.2007 року у розмірі 126584,12 доларів США, що еквівалентно 2 705 102,62 грн. В межах виконавчого провадження на підставі постанови державного виконавця від 22.11.2017 АСВП 52566433 про арешт майна боржника зареєстровано обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (обтяження № 26567651) 20.10.2018 державним виконавцем у виконавчому провадженні АСВП № 52566433 на підставі п.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, яка сторонами виконавчого провадження не оскаржена, не скасована та є чинною станом на час розгляду скарги. Враховуючи вимоги ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», вважає, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу, виконавче провадження не є закінченим, а тому у Залізничного ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Львів) відсутні правові підстави щодо зняття арешту з майна боржника.

У судовому засіданні представник скаржника адвокат Киришко О.В. скаргу підтримала з аналогічних підстав, додатково повідомила, що на виконанні у приватного виконавця м. Львова перебував виконавчий лист № 462/6014/15 від 19.06.2016 з виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 18.11.2015 року про стягнення в солідарному порядку із ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором від 19.07.2007 року у розмірі 126584,12 доларів США, на даний час вказане рішення суду виконане у повному обсязі, у АТ «Універсал Банк» відсутні претензії до ОСОБА_1 з приводу вказаного рішення суду, такі документи нею подавались до Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів), однак ні даних документів, ані доказів подання таких документів державному виконавцю вона суду не надала.

Представник Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) Пазиняк Г.Я. відповідно до довіреності від 27.01.2023 року у судовому засіданні проти скарги заперечила, просила відмовити у її задоволенні, посилаючись на доводи, викладені у запереченнях. Окрім того, заперечила подання їй представником скаржника будь-яких документів щодо виконання рішення суду Залізничного районного суду м. Львова від 18.11.2015 у справі № 462/6014/15.

Скаржник ОСОБА_1 та представник заінтересованої особи Акціонерного товариства «Універсал Банк» у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були належним чином повідомлені. Про причини своєї неявки суду не повідомили.

Суд ухвалив провести судове засідання за відсутності інших осіб, які були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового розгляду, проте до суду не з`явилися, що не є перешкодою для розгляду скарги по суті відповідно до ч. 2 статті 450 ЦПК України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи , суд прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебувала справа № 462/6014/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал банк" до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21.09.2015 року у вказаній справі вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

На виконання вказаної ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 21.09.2015 у справі № 462/6014/15 в межах виконавчого провадження № 51987844 накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , в межах суми заявлених вимог, а саме у межах 2705102 грн. 64 коп.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 18.11.2015 у справі № 462/6014/15 позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено, стягнуто в солідарному порядку із ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 19.07.2007 року у розмірі 126584,12 доларів США, що по курсу НБУ становить 2 705 102, 64 грн. та судовий збір у сумі 3654,00 грн.

Ухвалами Залізничного районного суду м. Львова від 18 лютого 2016 року та 26 грудня 2016 року заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м. Львова від 18.11.2015 року - залишено без задоволення. Рішення набрало законної сили.

Надалі виконавчий лист Залізничного районного суду м. Львова № 462/6014/15 від 19.06.2016 з виконання вказаного рішення суду про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості у розмірі 2 708 756, 64 грн перебував на виконанні Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) в межах виконавчого провадження № 52566433.

Постановою державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області від 22.11.2017 року на підставі ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 вбачається, що на майно останнього накладено арешт постановою державного виконавця Залізничного ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області в межах виконавчих провадження № 51987844 та № 52566433.

Окрім того, постановою державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області від 20.12.2018 виконавчий лист № 462/6014/15, виданий 09.09.2016, повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Вказана постанова сторонами не оскаржувалась та є чинною.

Статтею 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі- Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно із п. 6 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову.

Всупереч цьому, скаржником не надано доказів подання такого судового рішення державному виконавцю.

Окрім того, у відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 59 вищезазначеного Закону, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника. Згідно із ч. 5 ст. 59 вказаного Закону у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно із приписами п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У п. 3 ст. 37 вказаного Закону зазначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається. На повернення виконавчого документа з інших підстав ця вимога не поширюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону № 1404-VIII, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди

Проте, суд зауважує, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, виконавче провадження не є закінченим. Зняття арешту з майна боржника пов`язується із закінченням виконавчого провадження, а не з поверненням виконавчого документа стягувачу, що не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Наведене узгоджується із висновками Верховного Суду у постановах від 22 грудня 2021 року у справі № 634/292/21, від 12 серпня 2020 року у справі № 569/17603/18, від 16 березня 2020 року у справі № 137/1649/17, від 04 листопада 2022 у справі № 686/6010/14-ц, , від 26 квітня 2022 року у справі № 242/4601/20.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що дії державного виконавця Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів) відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та, зокрема, ст.ст. 37, 59 такого, оскільки виконавче провадження не є закінченим, а докази того, що боржники виконали рішення суду та надали державному виконавцю документи, передбачені ч. 4 ст. 59 вказаного Закону, та докази відсутності майнових претензій з боку стягувача- відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Залізничного ВДВС у м. Львові ЗМУ МЮ (м. Львів), заінтересована особа: Акціонерне товариство «Універсал Банк» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

При цьому, у відповідності до вимог п.3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.02.2023 року.

Суддя