ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року м.Суми

Справа №592/8957/18

Номер провадження 22-ц/816/174/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 листопада 2018 року про визнання мирової угоди, в складі судді Хитрова Б.В., постановлену у м. Суми,

в с т а н о в и в :

18 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 листопада 2018 року затверджено мирову угоду, укладену між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , згідно з умовами якої:

Сторони дійшли згоди і не заперечують, що під час перебування у шлюбі відповідно до рішення господарського суду Сумської області від 01.08.2011 року по справі № 5021/1527/2011 за відповідачем було визнано право власності на нежиле приміщення, гараж літ. «Б» загальною площею 365,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , керуючись приписами ст. 180 СК України, визнає право ОСОБА_1 на аліменти для дітей та визнає свій обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_2 визнає, що неповнолітні діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом із ОСОБА_1 , яка як мати є їх законним представником та представляє їх інтереси.

У зв`язку з досягнутими двохсторонніми домовленостями та рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 133 від 20.03.2018 року про надання дозволу на укладення майнових угод за участі малолітніх та неповнолітніх, що проживають у місті Суми, ОСОБА_2 передає, а ОСОБА_1 , як представник неповнолітніх дітей приймає у власність неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в рівних частинах нежиле приміщення, гараж літ. «Б» загальною площею 365,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Після підписання мирової угоди власниками нежилого приміщення, гаражу літ. «Б» загальною площею 365,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 являються, у рівних частинах , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В зв`язку з передачею ОСОБА_2 права власності на нежиле приміщення, гараж літ. «Б» загальною площею 365,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 неповнолітнім дітям, ОСОБА_2 втрачає право власності на нежиле приміщення, гараж літ. «Б» загальною площею 365,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 відмовляється від права на стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до їх повноліття.

Згідно з ст. 190 Сімейного кодексу, той з батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, тощо).

Згідно з ст. 182 ЦК України право власності на нежиле приміщення, гараж літ. «Б» загальною площею 365,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 виникає у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з моменту державної реєстрації затвердженої судом мирової угоди.

На нежиле приміщення, гараж літ. «Б» загальною площею 365,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , яке передано у власність неповнолітнім дітям, до їх повноліття, не може бути звернене стягнення.

Сторони оцінюють нежиле приміщення, гараж, що є предметом даної мирової угоди, в 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень.

Положення чинного законодавства щодо порядку припинення права на аліменти взамін на набуття права власності на нерухоме майно, ст. 59-65, 180, 185 , 190 СК України та ст.182 ЦК України щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно Сторонам зрозумілі.

Мирова угода не звільняє ОСОБА_2 від обов`язку брати участь у додаткових витратах на неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сторони підтверджують, що ця мирова угода відповідає дійсним намірам сторін і не носить характеру фіктивності та удаваності, укладається з справжньою волею сторін , без будь якого застосування фізичного чи психологічного тиску і не є результатом впливу тяжких обставин, укладається без застосування обману чи приховування фактів, які мають істотне значення, розуміють значення мирової угоди та її правові наслідки, про що свідчать особисті підписи на мировій угоді.

Сторони підтверджують, що домовились і не мають жодних зауважень, доповнень або суперечностей відносно умов даної мирової угоди.

Після затвердження Ковпаківським районним судом м. Суми умов цієї угоди та належного виконання Сторонами обов`язків за нею - Сторони вважають спір врегульованим і не матимуть одна до одної жодних вимог і претензій.

Сторони заявляють, що а ні в процесі укладання мирової угоди, а ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, у тому числі і держави, а наслідки затвердження мирової угоди судом, передбачені ст. ст. 207, 208 ЦПК України, сторонам роз`яснені і зрозумілі. Заперечень немає.

Сторони обізнані, розуміють і погоджуються із тим , що ця затверджена судом мирова угода є і правовстановлюючим документом, на підставі якої проводиться реєстрація прав власності ОСОБА_1 як законним представником неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і виконавчим документом, який підлягає виконанню Державною виконавчою службою України (її органами) у порядку, передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження».

Сторони ознайомлені про наслідки припинення розгляду справи, які передбачені ст. ст. 207, 255 ЦПК України.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрований: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 704,80 грн на користь держави.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - закрито.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_3 , який не брав участі у справі, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду про затвердження мирової угоди у справі № 592/8957/18, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вказує, що прийняте судом рішення про затвердження мирової угоди порушує його права як кредитора ОСОБА_2 за договором позики від 07 червня 2015 року. Заборгованість за вказаним договором позики у розмірі 32700 доларів США на його користь стягувалася з ОСОБА_2 заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 лютого 2017 року, яке було скасовано, та в подальшому стягнута рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 листопада 2019 року. Доводить, що ОСОБА_2 , саме з метою уникнення обов`язку щодо погашення боргу перед ОСОБА_3 , вчинено дії, в наслідок яких судом затверджена мирова угода по справі № 592/8957/18, за умовами якої він втрачає право власності на нежитлове приміщення гараж літ. «Б» загальною площею 365,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що за його заявою у справі № 592/11468/16-ц ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 січня 2017 року про забезпечення позову було накладено арешт на вказане нежитлове приміщення, а також у виконавчому провадженні проведено опис цього нерухомого майна з метою погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_3 , однак його не було залучено до участі у справі, а затверджена судом мирова угода порушує його законні права на стягнення заборгованості за рахунок належного боржнику нерухомого майна.

Відзивів на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до апеляційного суду не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення проти скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Рижова С.Є., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) сторони можуть укласти морову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Суд першої інстанції, визнаючи мирову угоду та, закриваючи провадження у справі, вважав, що її умови не суперечать чинному законодавству і не порушують права, свободи та інтереси інших осіб.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Отже, мирова угода - це укладений сторонами правочин з метою врегулювання їх спору на основі взаємних поступок.

За таким правочином сторони заново визначають свої матеріальні права та обов`язки у спірному правовідношенні, припиняючи спір, що став предметом судового розгляду.

У справі, яка переглядається, предметом позову є стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Суд першої інстанції, затвердивши мирову угоду між сторонами ухвалою від 13 листопада 2018 року, фактично вирішив питання про передачу у власність неповнолітнім дітям сторін нежитлового приміщення гаражу літ. «Б» загальною площею 365,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, суд першої інстанції, визнаючи мирову угоду, не врахував положення ч. 1 ст. 207 ЦПК України про те, що мирова угода може стосуватися лише предмету позову.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуваною ухвалою порушуються права та обов`язки ОСОБА_3 , як кредитора відповідача за договором позики, заборгованість за яким стягнута рішенням суду.

Так, заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 лютого 2017 року, справа № 592/11468/16-ц, в порядку часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3 стягнуто на його користь з ОСОБА_2 суму боргу за договором позики в розмірі 32700 доларів США 69 центів, що відповідає облікової ставці НБУ станом на 13.02.2017 року 27,21 грн, що складає 889767 грн (а.с. 74-75).

Ухвалою суду від 14 грудня 2017 року заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 лютого 2017 року було скасовано та призначено справу до розгляду з викликом сторін.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 листопада 219 року, справа № 592/11468/16-ц, стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 , суму боргу за договором позики в розмірі 30247 доларів США 50 центів (а.с. 76-79).

При цьому, у справі № 592/11468/16-ц за клопотанням ОСОБА_3 ще ухвалою суду від 12 січня 2017 року в порядку забезпечення позову було накладено арешт в межах ціни позову - 32700,00 доларів США на майно ОСОБА_2 , яке належить йому на праві власності, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , нежиле приміщення, гараж літ. Б, загальною площею 364,4 кв.м (а.с. 82).

Також, арешт на вказане нерухоме майно було накладено постановою державного виконавця від 29 вересня 2017 року у ВП № 54802377 (а.с. 84).

Із викладеного вбачається, що на час затвердження судом мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за умовами якої відповідач передав у власність неповнолітніх дітей нежиле приміщення - гараж літ. «Б» загальною площею 365,4 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , це нерухоме майно перебувало під арештом.

Отже, вбачається порушення інтересів ОСОБА_3 , що полягає у позбавленні його права, як кредитора, погашення заборгованості за договором позики за рахунок належного боржнику ОСОБА_2 нежитлового приміщення - гараж літ. «Б» загальною площею 365,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, ухвала суду про затвердження мирової угоди підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на необхідність врахування при продовженні розгляду справи визначеного ст. 190 СК України порядку укладення договору про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно, який підлягає нотаріальному посвідченню.

Також, за приписами цієї статті, якщо дитина досягла чотирнадцяти років, вона бере участь в укладенні цього договору.

Питання про відшкодування судових витрат за апеляційний перегляд ухвали підлягає вирішенню по завершенню розгляду справи по суті судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 листопада 2018 року про затвердження мирової угоди, а справу направити для продовження розгляду до Ковпаківського районного суду міста Суми.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: О. І. Собина

С. С. Ткачук