Номер провадження 2/754/1450/23 Справа №754/8487/22
30 січня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Панченко О.М.
при секретарі Богослов Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Інжиніринг» до ОСОБА_1 про стягнення завданих збитків, -
- страхова сума за шкоду майну - 130 000,00 грн.;
- франшиза - 0,00 грн.
Ухвалою суду від 29.09.2022 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
В орендному користуванні ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕЙЛ ІНЖИНІРИНГ» знаходиться автомобіль TOYOTA LAND CRUISER PRADO (державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується Договором найму автомобіля б/н від 05.04.2019р. та Договором найму автомобіля б/н від 13.04.2021р.
13.02.2021р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вищезазначеного автомобіля Позивача та автомобіля «FIAT DOBLO», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 (відповідача у справі), який при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Позивача, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу Позивача та матеріальних збитків ТОВ «РЕЙЛ ІНЖИНІРИНГ».
23.02.2021р. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/3904/21 (провадження № 3/760/2775/21) встановлено порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, на момент її настання, було застраховано ТОВАРИСТВОМ З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Ю.ЕС.АЙ.» (далі - ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.») за Договором (полісом) страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 202779292.
24.02.2021р. представником ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» оглянуто пошкоджений транспортний засіб Позивача та складено акт огляду колісного транспортного засобу.
Однак ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» не надало відповіді на вищевказаний адвокатський запит Позивача. 17.11.2021р. представником ТОВ «РЕЙЛ ІНЖИНІРИНГ» направлено на адресу Моторного (транспортного) страхового бюро України адвокатський запит про надання інформації щодо інформації про розмір страхової суми (ліміт відповідальності за шкоду майну, грн.), розмір франшизи та період дії згідно страхового полісу № 202779292.
- страхова сума за шкоду майну - 130 000,00 грн.;
- франшиза - 0,00 грн.
Крім того, Моторне (транспортне) страхове бюро України повідомило Позивача про те, що страховик ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» позбавлений членства в Моторному (транспортному) страховому бюро України з 02.08.2021р. У зв`язку із безпідставною відмовою ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» у задоволенні заяви ТОВ «РЕЙЛ ІНЖИНІРИНГ» про страхове відшкодування, ТОВ «РЕЙЛ ІНЖИНІРИНГ» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» про стягнення 130 000,00 грн. страхової виплати за пошкоджений автомобіль Позивача.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2022р. у справі №910/21440/21 позовні вимоги ТОВ «РЕЙЛ ІНЖИНІРИНГ» до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» повністю задоволені, а саме: стягнуто з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» на користь ТОВ «РЕЙЛ ІНЖИНІРИНГ» 130 000,00 грн. страхової виплати за пошкоджений автомобіль Позивача. Із встановлених Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2022р. у справі №910/21440/21 преюдиційних обставин відомо, що 03.04.2021р. пошкоджений Відповідачем транспортний засіб Позивача був відремонтований та відновлений ТОВ «ВІДІ АВТОСТРАДА», що, як було зазначено вище, підтверджується актом виконаних робіт № ВДиСА-008415 від 03.04.2021р. на суму 176 439,39 грн. та платіжним дорученням № 2679 від 16.04.2021р. Тобто матеріальний збиток, завданий ТОВ «РЕЙЛ ІНЖИНІРИНГ» внаслідок спричиненої Відповідачем дорожньо-транспортної пригоди, становить 176 439,39 грн. та визначається як розмір здійснених ТОВ «РЕЙЛ ІНЖИНІРИНГ» витрат на відновлення пошкодженого транспортного засобу. У разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому. При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати. Таким чином, загальний розмір збитків Позивача визначався як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на відновлення автомобіля Позивача, що становить 176 439,39 грн.

Водночас розмір страхової виплати за пошкоджений автомобіль Позивача, стягнутий в межах ліміту відповідальності (за шкоду, завдану майну) за страховим полісом EP/202779292 з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» на користь ТОВ «РЕЙЛ ІНЖИНІРИНГ» згідно з Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2022р. у справі №910/21440/21, становить 130 000,00 грн.. Отже, такий розмір страхової виплати не покриває повністю витрат Позивача, здійснених ним на відновлення та ремонт пошкодженого автомобіля. Так, різниця між стягнутою з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» на користь Позивача страховою виплатою (130 000,00 грн.) та фактично зробленими Позивачем витратами на відновлення (ремонт) пошкодженого транспортного засобу (176 439,39 грн.), становить 46 439,39 грн. (176 439,39 грн. - 130 000,00 грн. = 46 439,39грн.). Вказана грошова сума є непокритим збитком Позивача.

У разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому. При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати.

Зазначена позиція вказана Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в Постанові від 30.10.2019р. у справі № 753/19288/14-ц.

Ч. 4 ст. 82 ЦПКУ передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, встановлені Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2022р. у справі №910/21440/21 факти та обставини мають преюдиційний характер (значення). Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.12.2019р. у справі №320/4938/17; Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.11.2019р. у справі №922/643/19).

Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.12.2019р. у справі №520/11429/17).

Згідно із ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - «ЦКУ») майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦКУ передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 ЦКУ шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», встановлена в судовому порядку (Постановою Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/3904/21), а тому шкода, заподіяна Позивачу внаслідок експлуатації автомобіля Відповідача та яка не покрита стягнутою із ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» страховою виплатою, відшкодовується ОСОБА_1 (Відповідачем), як особою, яка фактично керувала (правомірно володіла) транспортним засобом Відповідача.

Відповідно до ст. 1194 ЦКУ, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави дійти висновку, що, в даному випадку, страховик (ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.») виплачує страхове відшкодування в розмірі оціненої шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, а в іншій частині відшкодування покладається на винну особу (Відповідача), так як між страховиком (ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.») та його страхувальником ( ОСОБА_1 / Відповідачем) укладено договір обов`язкового страхування.

В п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що особи, відповідальність яких застрахована, - це страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Згідно з п. 1.6. ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власниками транспортних засобів є юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

На момент вчинення Відповідачем дорожньо-транспортної пригоди (13.02.2021р.), в результаті якої був пошкоджений автомобіль Позивача, правомірним володільцем забезпеченого транспортного засобу (автомобіль Відповідача, керування яким завдало пошкоджень автомобілю Позивача та призвело до матеріальних збитків ТОВ «РЕЙЛ ІНЖИНІРИНГ») був саме Відповідач. Відтак у розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» саме Відповідач і є «особою, відповідальність якої застрахована».

За загальним правилом, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду, вважається, що володіння транспортним засобом правомірне. Тобто правомірність володіння транспортним засобом презюмується. Оскільки ані законом, ані Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 23.02.2021р. у справі № 760/3904/21 (провадження №3/760/2775/21) у спірних відносинах в частині правомірності володіння транспортним засобом Відповідача (на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди) нічого «іншого» не було встановлено, то, очевидно, що правомірним володільцем транспортного засобу був саме Відповідач та саме він має статус «особи, відповідальність якої застрахована».

У Постанові Верховного Суду (у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду) від 15.10.2020р. у справі № 755/7666/19 суд касаційної інстанції наголосив на такому: «… Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із ОСОБА_2 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19). …».

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2481 грн. 00 коп., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 22, 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 206,279, 258-259, 265, 268, 280, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Інжиніринг» до ОСОБА_1 про стягнення завданих збитків, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (громадянин України; місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕЙЛ ІНЖИНІРИНГ» (місцезнаходження: Україна, 03150, місто Київ, вулиця Ділова, будинок 5, корпус 2; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 41018433) завдані збитки у розмірі 46 439,39 грн. та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2481.00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О.М. Панченко