Справа № 161/8688/23 Головуючий у 1 інстанції: Пахолюк А. М.
Провадження № 22-ц/802/1063/23 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в місті Луцьку цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 , поданою його представником ОСОБА_2 , на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 вересня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ПрАТ «СГ «ТАС» звернулося до суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що між ПрАТ «СГ «ТАС» та ОСОБА_3 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АТ №1695503 від 06.05.2022 року, з лімітом відповідальності 130 000 грн за шкоду, заподіяну майну, на транспортний засіб «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 , розмір франшизи 2500 грн.

Вказує, що 09.12.2022 року в м. Луцьку сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), за участю забезпеченого автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 та автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , належного ОСОБА_4 .

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.12.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Позивач зазначає, ним було здійснено виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого транспортного засобу марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , в розмірі 28 189,98 грн, згідно зі звітом про оцінку №15/23.

Вказує, що в постанові Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.12.2022 року встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи права керування такими транспортними засобами, що є підставою для стягнення відшкодованої шкоди в порядку регресу безпосередньо з винної особи.

На підставі наведеного позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 28 189,98 грн страхового відшкодування в порядку регресу та судовий збір.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 вересня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ПрАТ «СГ «ТАС» матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 28189 грн 98 коп. та 2684 грн судового збору.

Не погодившись із даним рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, а також не з`ясував усіх обставин справи. Покликається на те, що суд першої інстанції залишив без уваги та не надав правової оцінки доводам відповідача про те, що оцінювачем при складенні звіту про оцінку №15/23 автотоварознавчого дослідження ТЗ від 25.02.2023 було порушено норми розділу V «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів». Зокрема вказує на те, що оцінювач не мав можливості визначити обсяг і характер пошкоджень КТЗ згідно з вимогами п. 5.1 Методики, оскільки легковий автомобіль ОСОБА_4 був повністю відремонтований ним; вказав на відсутність у звіті замовлення-наряду на виконання ремонтно-відновлювальних робіт на спеціалізованій СТО; чеку на придбання складників КТЗ; відсутність у звіті рахунку на проведення ремонтних робіт зі спеціалізованої СТО даних дефектування діагностики, тощо; по факту здійсненого ремонту КТЗ потерпілим неможливо встановити характер і обсяг пошкодження на момент огляду КТЗ та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ з обов`язковою фотофіксацією; не вказано ушкодження, з яких можливо однозначно визначити, чи вони спричинені саме внаслідок даного ДТП, та вартість конкретних операцій з їх відновлення. Окрім того, в порушення вимог Методики в звіті про оцінку №15/23 відсутні відомості про виявлені під час огляду дефекти, пошкодження. Також фотографування легкового автомобіля оцінювачем здійснено вже після відновлювального ремонту КТЗ потерпілим. Не відомо, де перебував даний автомобіль в період з 09.12.2022 до 17.02.2023 і чи не були ним отримані додаткові ушкодження за цей період. За таких обставин, вважає, що звіт про оцінку №15/23 не є належним доказом у справі, що підтверджують розмір майнових збитків, оскільки його зміст значно відрізняється від висновку, проведеного безпосередньо після ДТП на замовлення страхової компанії.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог. Також дійшов висновку, що наданий позивачем звіт про оцінку №15/23 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 25.02.2023 року, є належним та допустимим доказом та взяв його до уваги.

Колегія суддів повністю з висновком суду першої інстанції погодитись не може з огляду на таке.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 09.12.2022 року о 12 год. 57 хв. у м. Луцьку сталася ДТП за участю автомобіля «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 та автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , при цьому ОСОБА_1 не мав права керування транспортними засобами (а.с. 5).

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.12.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с. 23).

Зазначена обставина, згідно з вимогами ч. 4 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, на час скоєння ДТП транспортний засіб «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , був застрахований у ПрАТ «СГ «ТАС» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АТ №1695503 (а.с. 4).

Як встановлено судом, на підставі повідомлення про подію потерпілого від 09.12.2022 року представником позивача страхової компанії ОСОБА_5 у встановлений законом 10-денний строк був проведений огляд транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , та складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 12.12.2022 року, який підписано і потерпілим ОСОБА_4 (а.с. 54).

До матеріалів справи як позивачем, так і відповідачем було надано звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику коліснику транспортного засобу, №41731 від 16 січня 2023 року на замовлення АТ «СГ «ТАС», з якого вбачається, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 13 січня 2023 року, з урахуванням ПДВ на запасні частини, склав 25 310,60 грн.

Разом з тим, як видно з матеріалів справи, з метою визначення вартості збитку, заподіяного пошкодженням у ДТП транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 замовив звіт про оцінку №15/23 від 25.02.2023 року, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 77961,01 грн, вартість матеріального збитку - 33841,38 грн, в тому числі ПДВ в розмірі 3151, 40 грн. (а.с. 6-18), який було взято до уваги страховою компанією при виплаті страхового відшкодування та судом при прийнятті оскаржуваного рішення.

На виконання умов полісу ПрАТ «СГ «ТАС» на підставі заяви потерпілого ОСОБА_4 від 08.03.2023 року було складено страховий акт №04833/09/923 від 10.03.2023 року, згідно з яким позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій стороні в сумі 28189,98 грн, за мінусом ПДВ та франшизи (а.с. 20, 24-25).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Отже, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Із матеріалів справи вбачається, що сторонами у справі не оспорюється факт дорожньо-транспортної пригоди, вина відповідача, підстави для відповідальності в порядку регресу. Однак, спірним є розмір відшкодування позивачем страхового відшкодування у сумі 28189,98 грн, який, на думку позивача, є належною сумою, що підлягає відшкодуванню в порядку регресу.

Щодо розміру страхового відшкодування, який підлягає стягненню в порядку регресу, колегія суддів зазначає таке.

За загальним правилом та з огляду на положення статті 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до п.33.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Відповідно до п. 34.2. даного Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Пунктом 34.3. передбачено, що якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

За змістом пункту 34.4. для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції не врахував, що в матеріалах справи міститься Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість), який складений ОСОБА_5 12 грудня 2022 року, що підтверджує ту обставину, що страховик виконав вимоги закону щодо направлення свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (а.с.54).

Після цього, на підставі даного Акта та на замовлення страховика ПрАТ «СГ «ТАС» було складено Звіт про оцінку №41731 від 16 січня 2023 року, згідно з яким вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 13 січня 2023 року, дорівнює з урахуванням ПДВ на запасні частини 25 310,60 грн.

Як зазначено позивачем у додаткових поясненнях в суді першої інстанції, даний звіт від 16 січня 2023 року не взято до уваги страховою компанію. За заявою ОСОБА_4 , не проводячи рецензії даного звіту, було проведено нове автотоварознавче дослідження, за результатами якого складений звіт про оцінку №15/23 від 25.02.2023 року, де вартість відновлювального ремонту його автомобіля складає 77 961,01 грн, вартість матеріального збитку 33 841,38 грн, в тому числі ПДВ в розмірі 3151, 40 грн (а.с. 6-18).

Отже, звіт про оцінку №15/23 від 25.02.2023 року покладений за основу при визначенні судом суми до відшкодування ПрАТ «СГ «ТАС» з відповідача, як належний та допустимий доказ.

Проте, такі висновки суду першої інстанції є помилковими.

Колегія суддів звертає увагу, що оскаржуваний звіт про оцінку не може вважатися належним та допустимим доказом спричиненої майнової шкоди з огляду на те, що він складений у порушення вимог Закону та Методики.

Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395 (з відповідними змінами), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

В силу ст. 12 вказаного Закону звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до висновків, викладених у звіті суб`єкта оціночної діяльності фізичної « ОСОБА_6 » від 25 лютого 2023 року № 15/23 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 77961 01 грн, вартість матеріального збитку становить 33 841, 38 грн. У розділі 1 Дослідження вказано, що 17 лютого 2023 року за адресою: вул. Луцька, 1 у м. Нововолинськ Волинської області, у присутності представника власника КТЗ, спеціалісту автотоварознавцю для проведення огляду був наданий КТЗ - автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 (а. с. 6-10).

Згідно з актом огляду транспортного засобу від 17 лютого 2023 року, складеного оцінювачем ОСОБА_6 в присутності власника автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , вказаний автомобіль отримав внаслідок ДТП пошкодження, які в кількості становлять 9 позицій. Також зазначено, що на огляді були присутні та з результатами акту були ознайомлені оцінювач та власник КТЗ. Однак, у рядку власник ТЗ відсутній підпис ОСОБА_4 (а. с. 11-12).

Відповідно до ремонтної калькуляції № 5512 вартість ремонту становить 77 961, 01 грн (а. с. 13-14).

Згідно з актом від 10 березня 2023 року № 04833/09/923 ПрАТ «СГ «ТАС» сума страхового відшкодування, яке підлягає виплаті на користь власника пошкодженого автомобіля, складає 28189,98 грн (а.с.24).

Натомість згідно звіту від 16 січня 2023 року вартість матеріального збитку становить 25310,60 грн. У пункті 4.1 Звіту вказано, що калькуляція вартості відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ складена за результатами технічного огляду. Акт огляду транспортного засобу від 13 січня 2023 року складений в присутності ОСОБА_4 , про що свідчить його власноручний підпис (а.с.87-88). В акті зафіксовано перелік пошкоджень з найменуванням деталей та характер їх пошкодження в кількості 6 позицій, що також узгоджується з актом огляду (дефектній відомості), яка була складена безпосередньо після ДТП - 12 грудня 2022 року з участю представника страхової компанії та підписана потерпілим ОСОБА_4 без жодних зауважень (а.с.54). Вартість ремонту згідно ремонтної калькуляції № 41731 складає 52 501,27 грн.

Дані обставини та доводи апеляційної скарги в цій частині знаходять своє підтвердження та дають обгрунтовані підстави для висновку, що законних причин для проведення автотоварознавчого дослідження за замовленням ОСОБА_4 не було, позаяк матеріалами справи встановлено дотримання страховою компанією строку та порядку направлення свого представника для фіксації отриманих пошкоджень та визначення розміру збитків.

Отже, оскільки Акт огляду, який складений через значний проміжок часу після ДТП та відрізняється вказаними у ньому позиціями пошкоджень, що впливає і на зазначення кількості найменувань деталей та робіт з усунення цих пошкоджень, а отже і впливає на їх вартість, не може братися до уваги судом. Крім того, ОСОБА_4 не заперечував зазначений в Актах від 12 грудня 2022 року та від 13 січня 2023 року перелік наявних пошкоджень власного автомобіля на час таких оглядів.

Разом з тим, погоджений ним перелік пошкоджень відрізняється з переліком, наведеним в Акті від 17 лютого 2023 року, що може свідчити про те, що такі дефекти могли утворитися в подальшому під час його експлуатації в період після 13 січня 2023 року.

З огляду на вказане, складений на замовлення позивача звіт від 13 січня 2023 року в даному випадку є належним та допустимим доказом вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля потерпілої сторони.

Доводи відповідача про неналежність звіту про оцінку №15/23 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 25.02.2023 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності (сертифікат №130/20 від 24.02.2020 року) СПД « ОСОБА_6 », як доказу вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля потерпілої сторони, через його повне відновлення на час проведення оцінки та відсутності фотографічних зображень, що підтверджують перелік пошкоджень, заслуговують на увагу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення суми матеріального збитку у розмірі 28189, 98 грн, не врахувавши наведені вище обставини.

Аргументи апеляційної скарги спростовують правильність висновків суду першої інстанції, якими у повному обсязі не з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін не перевірені належним чином та їм дана неналежна правова оцінка.

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про зміну рішення суду першої інстанції шляхом зменшення суми страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СГ «ТАС» з 28189, 98 грн до 22810,60 грн (виходячи з вартості матеріального збитку 25310,60 грн згідно з висновком від 16 січня 2023 року, зробленим на замовлення страхової компанії, за мінусом франшизи 2500 грн).

Відповідно до ч. ч. 1, 13, ч.10 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У зв`язку із задоволенням позову та апеляційної скарги частково, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги підлягають відшкодуванню відповідачем в користь позивача в сумі 2171,62 грн, а з позивача в користь відповідача в сумі 768,56 грн, то різниця в сумі 1403,06 грн підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 в користь позивача ПрАТ « СГ ТАС».

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 вересня 2023 року в даній справі змінити в частині розміру стягнутого страхового відшкодування в порядку регресу та судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» 22810 (двадцять дві тисячі вісімсот десять) гривень 60 копійок страхового відшкодування в порядку регресу та понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1403 (одна тисяча чотириста три) гривні 06 копійок.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2023 року.

Головуючий

Судді