Справа № 502/1200/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

про

припинення права на отримання аліментів та припинення (закриття) виконавчого провадження

В С Т А Н О В И В :

04.08.2022 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшов позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , в обґрунтування якого представник позивача зазначив, що 13.03.2019 року між сторонами у справі був зареєстрований шлюб, після чого відповідач змінила прізвище на « ОСОБА_4 ». В подальшому на підставі рішення суду шлюб між сторонами було розірвано, внаслідок чого прізвище відповідача було змінено на дошлюбне « ОСОБА_5 ».

21.12.2020 року Іллічівським міським судом Одеської області було ухвалено рішення по справі № 501/3785/20, згідно якого з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на її утримання на час догляду за малолітнім сином ОСОБА_6 в розмірі 5000 гривень, починаючи з 10.11.2020 року до досягнення дитиною трирічного віку.

10.08.2021 року відповідач зареєструвала шлюб з іншим чоловіком, внаслідок чого змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».

Постановою Одеського апеляційного суду від 23.09.2021 року, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 21.12.2020 року, змінено в частині розміру аліментів, визначено розмір стягнення аліментів на утримання матері дитини в розмірі 2270 гривень щомісячно.

Як вказує представник позивача, у зв`язку з тим, що 10.08.2021 року відповідач повторно одружилась, на його думку, від цього дня її право на утримання припинилось.

Відповідач особисто надала державному виконавцю копію свого нового свідоцтва про шлюб із зазначенням нового дошлюбного прізвища. Однак, державний виконавець не закрив виконавче провадження на підставі вступу відповідача до нового шлюбу.

24.02.2022 року було відкрито нове виконавче провадження про стягнення аліментів вже на нове прізвище відповідача.

Представник позивача звернувся з листом до державного виконавця з вимогою закрити виконавче провадження, однак той відмовився закрити виконавче провадження посилаючись на те, що для цього необхідне відповідне рішення суду.

На підставі вищезазначеного представник позивача з посиланням на положення ст. 82 СК України, просив суд ухвалити рішення, яким з 10.08.2021 року припинити право ОСОБА_3 на утримання аліментів від ОСОБА_2 , встановлене Постановою Одеського апеляційного суду від 23.09.2021 року у справі № 501/3785/20, а виконавче провадження ВП № 68775420 від 24.02.2022 року закрити.

Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 05.08.2022 року позов залишено без руху.

Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 02.09.2022 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 09.10.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність його та позивача; позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що з позовними вимогами згодна.

Як зазначено в ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

На підставі письмових заяв учасників справи, суд ухвалює рішення за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Вивчивши доводи представника позивача, викладені в позовній заяві, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 21.12.2020 року у справі № 501/3785/20, позов ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задоволено, ухвалено стягувати щомісячно з ОСОБА_2 аліменти на її утримання на час догляду за малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 5000, 00 гривень, починаючи з 10.11.2020 року та до досягнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку /а.с. 20/.

Постановою Одеського апеляційного суду від 23.09.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 21.12.2020 року змінено в частині розміру аліментів, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 аліменти на її утримання на час догляду за дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2270 гривень, щомісячно, починаючи з 10.11.2020 року до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 24.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 14.06.2021 року по справі 501/1092/21, позов задоволено частково, шлюб, зареєстрований 13.03.2019 року Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, під актовим записом № 76 між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 розірвано /а.с. 27-28/.

Шлюб ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований 10.08.2021 року Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 60 від 10.08.2021 року /а.с. 26/.

Постановою про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 68775420, винесеної 24.02.2022 року начальником Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 501/3785/20, виданим 13.10.2021 року Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання на час догляду за дитиною ОСОБА_6 у розмірі 2270 гривень, щомісячно з 10.11.2020 року до досягнення дитиною трирічного віку, а саме : ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 9-10/.

При ухваленні рішення судом застосовано наступні правові норми.

Згідно з ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Отже, право відповідача по справі на утримання, як вбачається з досліджених доказів, виникло саме відповідно до норми ч. 2 ст. 84 СК України та до досягнення їх спільною з позивачем дитиною трирічного віку.

Представник позивача в обґрунтування позову посилався на положення ст. 82 СК України, відповідно до яких право одного з подружжя на утримання, а також право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності, а також реєстрації з ним повторного шлюбу ; право на утримання припиняється від дня настання цих обставин.

Тобто, вказаною статтею СК України визначені загальні підстави припинення права одного з подружжя на утримання.

У ст. 85 СК України закріплені спеціальні підстави припинення права дружини на утримання, зокрема: - право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини; - право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини.

З урахуванням положень ст. ст. 82, 85 СК України можна зробити наступні висновки. Право дружини на утримання, передбачене ст. 84 СК України, припиняється у разі: 1) реєстрації нею повторного шлюбу; 2) припинення можливості чоловіка (колишнього чоловіка) надавати матеріальну допомогу; 3) смерті одного з подружжя (колишнього подружжя); 4) припинення вагітності; 5) народження дитини мертвою; 6) передачі дитини на виховання іншій особі; 7) досягнення, дитиною відповідного (трирічного або шестирічного) віку; 8) виключення відомостей про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини; 9) смерті дитини. Внаслідок зазначених обставин припиняється також право на утримання колишньої дружини.

Таким чином, підстави припинення права дружини на утримання можна умовно поділити на дві групи. До першої групи належать обставини, які підтверджуються відповідними документами і встановлення яких рішенням суду не вимагається. Право дружини на утримання припиняється автоматично з моменту настання відповідної обставини. До другої групи належать обставини, які можуть бути предметом спору.

Аналіз положень ч. 1 ст. 82 СК України, на які посилається в обґрунтування позову представник позивача, дає підстави прийти до висновку, що вони відносяться до першої групи підстав, оскільки вони можуть бути підтверджені відповідними документами, тому встановлювати їх в судовому порядку не потрібно. Право на утримання припиняється автоматично від дня настання передбачених обставин.

Законодавством України, зокрема ч. 2 ст. 432 ЦПК України, яка розміщена в Розділі VІ ЦПК України /Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)/ врегульоване питання визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Так, відповідною нормою законодавства передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, у разі продовження нарахування аліментів після виникнення цих обставин платник аліментів мав /та має право/ звертатися до суду, який видав виконавчий документ, тобто, в даному випадку до Іллічівського міського суду Одеської області з заявою в порядку ч.2 ст. 432 ЦПК України, а не до суду за місцем проживання відповідача з позовом до нього в порядку позовного провадження.

Суд звертає увагу на те, що вказаний висновок узгоджується також і з тим, що відповідна, передбачене ч. 2 ст. 432 ЦПК України підстава для закінчення виконавчого провадження передбачена п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, оскільки позивачем обрано не належний спосіб захисту його права у порядку цивільного судочинства, як платника аліментів, суд приходить до висновку, що відповідний позов задоволенню не підлягає незважаючи на його визнання відповідачем, яке в даному випадку не має правового значення для вирішення справи.

Керуючись 16 ЦК України, ст. ст. 82, 84, 85 СК України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 259, 263-265, 432 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на отримання аліментів та припинення (закриття) виконавчого провадження - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його складення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников