єдиний унікальний номер справи 546/297/22
номер провадження 2/546/45/23
24 січня 2023 року м. Решетилівка
Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретарки судового засідання Гудзенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Позивач зазначає, що АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах кредитного ліміту.
У редакції Умов та правил, що почала діяти з 01.03.2019 відповідно до п. 2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що, починаючи з 181 дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна», 84% - для картки «Універсальна голд».
Посилаючись на вищевикладені обставини та положення ст. 509, 525-527, 530, 610, 615, 629,1050, 1054 ЦК України, представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою судді від 06.06.2022 у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 22 липня 2022 року. У зв`язку з відсутністю інформації про вручення судової повістки відповідачу, судове засідання відкладалися на 25 серпня 2022 року, 26 вересня 2022 року, 20 жовтня 2022 року, 17 листопада 2022 року, 19 грудня 2022 року та 24 січня 2023 року.
Рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки на 19 грудня 2022 року, повернулося до суду 04 січня 2023 року (а.с.105).
У судове засідання 24 січня 2023 року представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 51).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання 24 січня 2023 року не з`явився. Судова повістка повернулася до суду без вручення з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.106).
Суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином зважаючи на таке.
Згідно відповіді Виконавчого комітету Мачухівської сільської ради, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 60).
Відповідно до положень ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Судові повістки про виклик в судові засідання були направлені на адресу за зареєстрованим місцем проживання відповідача. При цьому судом також враховується та обставина, що відповідач ОСОБА_1 отримав направлену за зареєстрованим місцем проживання судову повістку про виклик в судове засідання, яке було відкладене на 19 грудня 2022 року, 10 грудня 2022 року (а.с.105).
Відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ЦПК України, відповідач не подав, будь-яких заяв чи клопотань від нього до суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зважаючи на викладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованостіпідлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 26.12.2007 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 шляхом підписанням відповідної заяви відповідачем було укладено кредитний договір (а.с. 19).
У заяві зазначено, що відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому на ознайомлення. Своїм підписом він підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку .
Також, крім заяви відповідач 26.12.2007 підписав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» («справка об условиях кредитования с использованием кредитки «Универсальная, 30 дней льготного периода»), в якому зазначена, зокрема, базова відсоткова ставка 3,0%, що нараховується на залишок простроченої заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів в році, та відсоткова ставка на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування 4,5% (а.с. 20). До заяви банком додано копію Умов і правил надання банківських послуг («условия и правила предоставления банковских услуг») (а.с. 21-26). Дані Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача.
Відповідачу ОСОБА_1 на підставі кредитного договору було видано кредитні картки: № НОМЕР_1 , дата відкриття 27.11.2007, терміном дії до 11/11; № НОМЕР_2 , дата відкриття 15.02.2012, терміном дії до 11/15; № НОМЕР_3 , дата відкриття 19.02.2016, терміном дії до 05/19; № НОМЕР_4 , дата відкриття 31.10.2015, терміном дії до 10/19; № НОМЕР_5 , дата відкриття 09.12.2019, терміном дії до 07/23 (а.с. 16).
Відповідно до виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 , останній користувалася наданою карткою, знімаючи готівкові кошти, купуючи продукти та інше (а.с. 39-48).
Суд приймає до уваги вказаний розрахунок заборгованості, оскільки жодних заперечень від відповідача ОСОБА_1 до суду не надходило, також ним не було надано власних розрахунків заборгованості.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Крім цього в матеріалах справи міститься довідка про умови кредитування, яка підписана відповідачем та в якій зазначена, зокрема, базова відсоткова ставка 3%, що нараховується на залишок простроченої заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів в році, та відсоткова ставка на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування 4,5%. Доказів щодо спростування даного факту від відповідача до суду не надходило. Відповідно до цієї довідки останній отримав кредит з базовою відсотковою ставкою 2,5%, що нараховується на залишок простроченої заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів в році та відсотковою ставкою на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування 4,5%.
Отже, вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками в сумі 3680,68 грн також підлягають задоволенню.
Щодо судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
До поданого позову позивачем додано платіжне доручення № PROM5B9B0Z від 05.05.2022 про сплату судового збору в розмірі 2481,00 грн (а.с. 1).
Відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, судовий збір по даній справі в розмірі 2481,00 грн було зараховано до Державного бюджету України (а.с. 55).
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги суд задовольняє в повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 2481,00 грн на користь позивача.
На підставі ст. 526, 527, 530, 549, 551, 611, 612, 625, 633, 634, 1054, 1056-1 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280, 281 ЦПК України, суд, -
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2481 гривня 00 копійок.
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, учасники мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Представник позивача - Дашко Володимир Миколайович, робоча адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Відповідач ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Суддя Ю.В. Зіненко