справа № 489/7571/21
провадження №2/489/359/23
23 січня 2023 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.,
при секретарі судового засідання Мартинюк Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Володимирський» (далі АТ «КБ «Володимирський»), третя особа Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук Ангеліна Анатоліївна (далі приватний нотаріус), про визнання припиненою іпотеки та зняття заборони відчуження нерухомого майна
Як на підставу позовних вимог в позові вказано, що 20.02.2008 між позивачем та АКБ «Європейський» було укладено договір кредиту № К/98/1401 від 20.02.2008. На забезпечення цього договору матір`ю позивача, ОСОБА_2 , яка виступила майновим поручителем, був укладений з АКБ «Європейський» іпотечний договір від 20.02.2008, за умовами якого в іпотеку банку передано квартиру АДРЕСА_1 .
19.08.2009 між АКБ «Європейський» та АТ «КБ «Володимирський» укладено договір про відступлення прав вимоги, на підставі якого внесенні зміни до іпотекодержателя заставленого майна на ПАТ «КБ «Володимирський».
23.11.2010 між АТ «КБ «Володимирський» та ОСОБА_1 уклали додатковий договір № 2 до договору кредиту № К/98/1401 від 20.02.2008.
В 2014 році позивач в повному обсязі розрахувалася із відповідачем за договором кредиту, по що отримала листа від 10.06.2014 № 01-10-638. Проте, відповідач не здійснив заходів щодо скасування записів про іпотеку та заборону на відчуження майна.
На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.05.2017 позивач набула право власності на заставлене майно квартиру АДРЕСА_1 .
Посилаючись на наведені обставини та те, встановлена заборона порушує право позивача як власника, остання звернулася до суду із вказаним позовом.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва суду від 23.11.2021 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 17.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання, призначене на 23.01.2022, сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
В матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якій просить позовні вимоги задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач правом на надання відзиву на позов не скористався та причину неявки в судове засідання свого представника не повідомив.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Зобов`язання позичальника за кредитним договором забезпечені іпотечним договором від 20.02.2008, посвідченого приватним нотаріусом та зареєстрованим в реєстрі за № 28, відповідно до якого іпотекодавець ОСОБА_2 передала в іпотеку банку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .
23.11.2010 між АТ «КБ «Володимирський» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір № 2 до договору кредиту № К/98/1401 від 20.02.2008 під заставу нерухомого/рухомого майна відповідно до умов якого сторони дійшли згоди щодо порядку погашення заборгованості по кредиту та сплату процентів на поточний рахунок ПАТ «КБ «Володимирський», який відповідно до договору про відступлення права вимоги від 19.08.2009 є новим кредитором.
В листі АТ «КБ «Володимирський» від 10.06.2014 № 01-10/638, адресованому ОСОБА_1 , вбачається, що у зв`язку із погашенням ОСОБА_1 кредитної заборгованості за кредитним договором № К/98/1401 від 20.02.2008, АТ «КБ «Володимирський» не заперечує проти зняття заборони відчуження вищезазначеного нерухомого майна та здійснення реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо припинення обтяження нерухомого майна у результаті зняття заборони та припинення обтяження нерухомого майна іпотекою.
Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.11.2011 підтверджується, що власником квартири АДРЕСА_1 з 17.05.2017 є ОСОБА_1 , яка набула право власності на квартиру на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер: 1-363, виданого 17.05.2017 Другою миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області.
Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно попереднім власником була ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, НОМЕР_1 , 09.02.2008.
Відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек підтверджується, що вказана вище квартира (власник ОСОБА_2 ) є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки від 20.02.2008, посвідченого приватним нотаріусом на яку накладено заборону № 28; іпотекодекодержатель - АТ «КБ «Володимирський» (підстава обтяження договір про заміну іпотекодержателя (відступлення права вимоги) від 22.10.2020.
Отже дослідженими судом доказами підтверджується, що позивач в порядку спадкування за заповітом є власником квартири АДРЕСА_1 , яка є об`єктом обтяження згідно договору іпотеки від 20.02.2008, а також те, що позивач, як позичальник по договору кредиту № К/98/1401від 20.02.2008, повністю погасила заборгованість по цьому договору.
Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 ЦК України).
Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання (стаття 546 ЦК України).
Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України в редакції на час укладення договору іпотеки між сторонами).
Відповідно до статті 1 Закону «По іпотеку» іпотекою є вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзац 2 частини першої статті 17 Закону «Про іпотеку», частина перша статті 593 ЦК).
Отже, за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 711/4556/16-ц (провадження № 14-88цс19)).
Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (частина 3 статті 17 Закону «Про іпотеку»).
За правилами статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із статтею 89 ЦПК суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Досліджені судом докази свідчать, що на момент звернення до суду з цим позовом ОСОБА_1 не мала невиконаних грошових зобов`язань за умовами договору кредиту та іпотечного договору, а оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання, бо не може існувати самостійно без зобов`язання (частина п`ята статті 3, частина перша статті 17 Закону «Про іпотеку», пункт 1 частини першої статті 593 ЦК), то вона припинила свою дію з часу виконання позивачем основного зобов`язання в повному обсязі.
У зв`язку з припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні.
За такого, іпотеку на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 слід визнати припиненою та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір 1816,00 грн.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати припиненою іпотеку на квартиру АДРЕСА_1 за іпотечним договором від 20.02.2008, укладеним між Акціонерним комерційним банком «Європейський» та ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук А.А. за реєстровим номером № 1093, реєстраційний номер обтяження 6628778.
Виключити Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційний запис № 6628658 про заборону на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 .
Стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Володимирський» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1816,00 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач вправі подати апеляційну скаргу на рішення суду до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення.
Відомості про учасників справи:
позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;
третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук Ангеліна Анатоліївна, робоче місце: м.Миколаїв, пр.Центральний,9/3.
Повний текст судового рішення складено 23.01.2023.
Суддя І.В.Коваленко