Справа № 297/213/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого МИХАЙЛИШИН В. М., за участю секретаря Мартинишин О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Берегівська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , заінтересована особа Берегівська міська рада, звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме: довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №194608, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Заява мотивована тим, що 20 лютого 1972 року заявниця уклала шлюб із ОСОБА_2 та після реєстрації шлюбу обрала прізвище « ОСОБА_3 ». Однак, при отриманні паспорта громадянина України було допущено орфографічну помилку в написанні прізвища, а саме зазначено прізвище « ОСОБА_4 ». Дана помилка була виправлена 28.11.2022 року при оформленні паспорта громадянина України нового зразка. Так, за станом здоров`я заявниця звернулась до лікарів Берегівської районної центральної лікарні, за результатами огляду та лікування актом огляду медико-соціальної експертної комісії їй було присвоєно другу групу інвалідності загального захворювання безтерміново та видано довідку серії 12ААГ №194608. У вказаній довідці, в силу наявності невірного запису прізвища в паспорті було несвідомо допущено аналогічну помилку прізвища. Однак, на усне звернення заявниці головою комісії їй було відмовлено у видачі нової виправленої довідки та акту. Дана відмова обумовлена тим, що на момент проведення експертизи та звернення про виправлення помилки, у паспорті заявниці було вказано прізвище « ОСОБА_4 ». З огляду на існування даних розбіжностей заявниця не може в повній мірі реалізувати своє право як інваліда, а самостійно виправити дані розбіжності медико-соціальна комісія не має права.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Про місце, дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представникзаінтересованої особи Берегівської міської ради в судове засідання не з`явився. При цьому, подав заяву про розгляд справи без його участі за наявними в матеріалах справи документами.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що 16 листопада 2022 року Берегівською районною МСЕК видано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №194608.

В той же час, відповідно до паспорта № НОМЕР_2 , виданого 28.11.2022 року органом 2112 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_1 .

Згідно копії листа Берегівського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області від 30.12.2022 року встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зверталася 24.11.2022 року щодо зміни паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 06.10.1998 року Берегівським РВ УМВС України в Закарпатській області, у зв`язку з виявленням помилки, а саме зміни інформації в графі «прізвище» - з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_3 ».

Частиною першою статті 15 ЦПК України, визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження визначений главами 1 і 6 розділу IV ЦПК України.

Окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 315 ЦПК України).

Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При цьому суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав;

- чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні.

Відповідно до частини першої статті 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Так, звертаючись до суду із заявою в порядку окремого провадження з посиланням на статті 293, 315 ЦПК України, заявниця просить встановити факт належності їй довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №194608. При цьому, заявниця вказує на те, що на її усне звернення головою комісії їй було відмовлено у видачі нової виправленої довідки та акту, що позбавляє ОСОБА_1 можливості реалізації свого права як інваліда.

Визначаючи, чи пов`язується з встановленням зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Вимоги заявниці у даній справі, пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язані з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявника з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Тож, у спірних правовідносинах суд повинен врахувати правову мету звернення заявника до суду, яка полягає у підтвердженні його певного соціального статусу. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

Разом з цим, довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №194608 не є правовстановлюючим документом, а тому цей факт не може бути встановлений на підставі пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що у порядку окремого провадження підлягає встановленню факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті, а не у будь-яких документах.

Аналогічні висновки містяться у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 травня 2022 року в справі № 539/4118/19 (провадження № 61-10777сво20).

Також, суд констатує, що заявницею не надано суду жодних належних та допустимих доказів можливості (чи відсутності такої) позасудового врегулювання питання щодо виправлення її прізвища у довідці від 16 листопада 2022 року.

Такого ж висновку дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 127/12175/21, провадження № 61-1151св22 в своїй постанові від 08 червня 2022 року.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про встановлення факту правовстановлюючого документу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 81, 293, п. 6 ч. 1, ч. 3 ст. 315, 319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Берегівська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Віталій МИХАЙЛИШИН