ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 675/1143/23

Провадження № 22-ц/4820/2171/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» про визнання недійсним договору та надання коштів у позику, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області в складі судді Демчука П.В. від 19 жовтня 2023 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідачів, вказувала, що з 03.08.2005 року вона перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 .

Під час перебування у шлюбі ними набуто у власність автомобіль легковий ВАЗ 21102, номер державної реєстрації НОМЕР_1 . У червні 2023 року ОСОБА_1 стало відомо, що вказаний транспортний засіб є об`єктом обтяження на підставі договору про надання коштів у позику № 6224824 від 22 грудня 2021 року, укладеного між ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» та ОСОБА_2 .

Договір про надання коштів у позику № 6224824 від 22 грудня 2021 року укладений ОСОБА_2 без письмової згоди ОСОБА_1 та виходить за межі дрібного побутового, оскільки стосується спільного майна подружжя, транспортного засобу, що є об`єктом обтяження за цим договором. Єдиним способом, який може забезпечити належно усі права та інтереси позивача, є визнання недійсним даного договору у судовому порядку.

Відмова у скасуванні обтяження на автомобіль призведе до звернення стягнення на нього в рамках відповідного виконавчого провадження щодо стягнення грошових коштів за договором позики, що стане наслідком позбавлення позивача 50 % права власності стосовно вказаного транспортного засобу, який належить подружжю на праві спільної сумісної власності.

Тому ОСОБА_1 просила визнати недійсним договір про надання коштів у позику № 6224824 від 22 грудня 2021 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» та ОСОБА_2 та виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про обтяження № 30304008 від 03 лютого 2023 року щодо автомобіля легкового ВАЗ 21102, номер державної реєстрації НОМЕР_1 .

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» про визнання недійсним договору та надання коштів у позику відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та задовольнити позов. На її думку, суд першої інстанції не врахував, що договір про надання коштів у позику №62224824 від 22.12.2021 року укладено ОСОБА_2 без письмової згоди ОСОБА_1 та виходить за межі дрібного побутового, оскільки стосується спільного майна подружжя, що є об`єктом обтяження за цим договором. Суд не взяв до уваги, що відмова у скасуванні обтяження на автомобіль призведе до звернення стягнення на авто у виконавчому провадженні щодо стягнення грошових коштів за договором позики, що стане наслідком позбавлення її 50% права власності на автомобіль.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені відповідно до ст. 128 ЦПК України.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 03 серпня 2005 року перебувають у шлюбі.

22.12.2021 року між ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» як кредитодавцем та ОСОБА_2 як позичальником укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 6224827.

За умовами цього договору кредитодавець надав позичальнику кредит у сумі 93800 грн. для власних потреб на умовах строковості, зворотності, платності, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів з поточного рахунку кредитодавця на рахунок позичальника на умовах сплати процентів за користування кредитом 28 % річних від суми заборгованості. Дата перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником у додатку №2, є датою початку дії цього договору. Дата остаточного повернення кредиту -до 15.12.2025 року.

Згідно додатку № 1 до договору сума кредиту складає 93800 грн., строк кредиту 48 міс., процент за користування 28 відсотків, дата надання кредиту 22.12.2021 року, дата закінчення дії договору 15.12.2025 року.

За пунктом 7.11. договору повернення кредиту забезпечується усім наявним у позичальника майном (грошовими коштами та рухомим майном), як тим, що є у власності позичальника станом на дату укладення цього договору, так і тим, право власності на яке він набуде у майбутньому. Зазначене застереження згідно ст. 574 ЦК України є договором застави рухомого майна позичальника.

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 84767600, виданого 28.06.2023 року регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Хмельницькій області заборонено відчужувати автомобіль легковий ВАЗ 21102 д.н.з. НОМЕР_1 .

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не довела наявність підстав для визнання спірного договору позики недійсним, її позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Доводи апелянта про помилковість цього висновку суду є безпідставними.

Так, відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини 2 статті 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово (частина третя статті 65 СК України).

За змістом ч.4 ст. 65 СК договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Відповідно до частини 3 статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 15 ЦК України, ст. 4 ЦПК України лише порушене, оспорюване чи не визнане право особи підлягає захисту в судовому порядку.

Позовна заява ОСОБА_1 не містить викладу обставин, які б підтверджували порушення прав позивачки внаслідок укладення договору позики, який вона просила визнати недійсним.

Так, як вбачається зі змісту договору про надання коштів у позику № 6224827 від 22.12.2021 року, укладеного між ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» та ОСОБА_2 , кредит останньому надано в порядку споживчого кредитування, для власних потреб.

Апеляційний суд констатує, що позивачка та відповідач ОСОБА_2 з 2005 року і досі перебувають у шлюбі, проживають спільно, при цьому вона не навела, з якою метою ( на які саме потреби) її чоловік отримав кредитні кошти в сумі 93800 грн.

Позивачка в обґрунтування позову також не посилалася і не доводила те, що вказані кредитні кошти використані не в інтересах їхньої сім`ї, а отже, не довела порушення її права внаслідок укладення спірного договору позики її чоловіком.

Відповідно до частини 2 статті 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Отже, вказаною нормою встановлено презумпцію згоди одного з подружжя на укладення договорів іншим із подружжя.

Саме той з подружжя, хто оспорює договір, має спростувати презумпцію своєї згоди на укладення цього договору.

Позивачка не надала жодних доказів на спростування презумпції своєї згоди на укладення оспорюваного договору позики.

При цьому сам позов нею подано у липні 2023 року, після пред`явлення позову у червні 2023 року Товариством «Фінансово-кредитний супермаркет» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за цим договором № 6224827 від 22.12.2021 року.

За недоведеності, що отримані чоловіком кредитні кошти використані не в інтересах їхньої сім`ї, реєстрація обтяження на спільний автомобіль ВАЗ 21102 д.н.з. НОМЕР_1 на підставі пункту 7.11. договору також не порушує право позивачки.

Відтак суд першої інстанції правильно констатував відсутність підстав для визнання недійсним договору позики та виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження № 30304008 від 03 лютого 2023 року щодо цього автомобіля.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2023 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк