Справа № 464/8030/23
пр.№ 2/464/2033/23
29.12.2023 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:
головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.
при секретарі - БРИНОШ А.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Марганці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме, квартири АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову покликається на те, що відповідно до ордеру на зайняття квартири АДРЕСА_1 , виданого начальником б/у в/ч НОМЕР_1 Львівської квартирно-експлуатаційної частини району №163 від 16 червня 1992 року ОСОБА_6 та його сім`ї перейшло право на користування квартирою, в якій були зареєстровані ОСОБА_4 дружина, ОСОБА_5 син, ОСОБА_7 син. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_6 . У 2008 році її син ОСОБА_5 виїхав з квартири, не проживає у такій понад 15 років, не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в утриманні житла, його особисті речі у квартирі відсутні, що підтверджується неодноразово складеними актами впродовж 15 років. Квартира на момент звернення до суду не приватизована, стосунків ОСОБА_5 не підтримує з членами сім`ї, тим самим створює перешкоди для того, щоб впорядкувати документи та належним чином оформити правовстановлюючі документи на квартиру. За цей час у спірній квартирі проживає ОСОБА_7 з матір`ю та своїми дітьми, які без згоди відповідача не можуть бути навіть зареєстровані протягом багатьох років, що дає підстави для захисту порушеного права у судовому порядку. Відповідач понад 15 років не проживає у спірній квартирі, фактичне місце проживання невідоме, колись повідомляв, що виїхав за кордон, найймовірніше у Росію. Враховуючи зазначені обставини, просить позов задоволити.
Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Просила позов задовольнити.
Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим суд вважає можливим розгляд справи у їх відсутності за наявними у справі доказами, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України, за згодою позивача та її представника, судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Третя особа ОСОБА_7 подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задоволити.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ухвалою суду від 04 грудня 2023 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено таку до розгляду на 20 грудня 2023 року.
20 грудня 2023 року в судовому засіданні оголошено перерву до 29 грудня 2023 року у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
За змістом ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Способи захисту цивільних прав і інтересів визначені у статті 16 ЦК України, і такий перелік не є вичерпним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Також перераховані конкретні способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
У відповідності до ст.1 Першого протоколу Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що згідно ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до копії довідки Львівського квартирно-експлуатаційної частини району №163, виданої начальнику д/у в/ч № НОМЕР_1 16 червня 1999 року квартиру АДРЕСА_1 рішенням начальника Львівського гарнізону надана ОСОБА_6 (а.с.12).
У відповідності до копії паспорту серії НОМЕР_2 , виданого 05 липня 2001 року Франківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Стрий Львівської області та зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.7-8).
З копії паспорту серії НОМЕР_3 , виданим 26 листопада 2008 року ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Львові та зареєстрований у спірній квартирі (а.с.9).
Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_4 , виданого 23 липня 2002 року Франківським РВ ЛМУ УМВС у Львівській області ОСОБА_7 народився в с.Руда Жидачівського району Львівської області та зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.10).
У відповідності до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 12 липня 2023 року ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено відповідний актовий запис №4564.
У матеріалах справи містяться акти ЛКП «Бондарівка» від 17 грудня 2014 року, 12 березня, 28 травня 2015 року, 21 травня, 20 червня, 25 липня, 06, 22 вересня, 11 жовтня 2018 року якими зафіксовано факт не проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.43-57).
Аналогічні акти про факт не проживання відповідача у спірній квартирі складено ОСББ «Стрийська, 71-б» від 20 лютого, 19 березня 2020 року, 04 квітня, 10 червня, 12 липня 2023 року (а.с.58-62).
Квартира АДРЕСА_1 не приватизована, про що свідчить копія довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №2079 від 25 травня 2023 року (а.с.26).
На підтвердження позовних вимог ОСОБА_7 надав копії сторінки з паспорту, в якому містяться відмітки про дітей, а саме, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.47), які, з обґрунтувань позивачки у позові, не зареєстровані у спірній квартирі, оскільки відсутня згода відповідача, який понад 15 років не проживає у спірній квартирі та сім`ї невідоме його місце проживання та перебування. Крім того, позивачка ОСОБА_4 позбавлена можливості розгляду питання приватизації житла, а саме, квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно зі ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що ОСОБА_10 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 , з мотивації позову, з 2008 року, а складені акти з 2014 року, якими зафіксовано факт не проживання останнього, тобто понад термін, який визначено законом щодо визнання особи такою, що втратив право на користування житлом.
Так, стаття 7 Закону України «Про свобод пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначає, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
У відповідності до зазначеної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою.
Враховуючи викладене, задоволення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, і є належним способом усунення перешкод у користуванні квартирою, а рішення суду - підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.
Суд також враховує вимоги позивачки про визнання припиненим права відповідача на користування житловим приміщенням на предмет пропорційності переслідуваній легітимній меті у світлі статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи, що припинення права користування відповідачем спірною квартирою відповідає такій пропорційності, з огляду на те, що відповідач не відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з позивачкою і веде з спільне господарство, такий відсутній у квартирі з 2008 року, не проживає за зареєстрованим місцем проживання, відомості про нього у сім`ї позивача взагалі відсутні, оскільки ОСОБА_10 не підтримує ні з ким відносин.
З огляду на викладене, оцінивши докази по справі в їх сукупності, враховуючи вказані норми закону, а також те, що відповідач не проживає у спірному житлі понад 6 місяців, а саме понад 15 років, відтак суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1 .
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 1073 грн. 60 коп. судового збору.
Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 , 1073 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК