Справа №443/1503/22
Провадження №2/443/123/23
РІШЕННЯ

іменем України

01 лютого 2023 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа територіальна громада села Бринці Загірні в особі Ходорівської міської ради Львівської області про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом, в якому просить: визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради, площею 1,75 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №069737/374, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №143 від 19.03.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Вибранівській сільській раді за №591 від 31.05.1997 року; визнати за ним право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради площею 2,34 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №069697/334, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №143 від 19.03.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Вибранівській сільській раді за №92 від 08.04.1997 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради, площею 1,75 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №069737/374, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №143 від 19.03.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Вибранівській сільській раді за №591 від 31.05.1997 року. Згідно довідки Ходорівської міської ради №426 від 08.11.2022 року, ОСОБА_4 був зареєстрований і постійно проживав в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті в даному будинку були зареєстровані і спільно проживали: дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_1 , невістка ОСОБА_5 , онук ОСОБА_6 , онука ОСОБА_7 , онук ОСОБА_8 та онук ОСОБА_9 . У виконкомі Вибранівської сільської ради від імені ОСОБА_4 заповіту не посвідчено. Окрім позивача, іншими спадкоємцями першої черги спадкування за законом були дружина покійного ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_2 . Позивач та його сестра ОСОБА_2 спадщину після смерті батька не прийняли у жоден із передбачених законом способів. Натомість, матір позивача ОСОБА_3 проживала із своїм чоловіком ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, вступивши в управління та володіння спадковим майном, а тому на підставі ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, вважаються такою, що прийняла спадщину, проте юридично не оформила своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача ОСОБА_3 , ппісля смерті якої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради площею 2,34 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №069697/334, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №143 від 19.03.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Вибранівській сільській раді за №92 від 08.04.1997 року. Також у склад спадщини увійшло право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради, площею 1,75 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №069737/374, що вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка, однак юридично не оформила своїх спадкових прав. Згідно довідки Ходорівської міської ради №427 від 08.11.2022 року, ОСОБА_3 дійсно проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день смерті ОСОБА_3 в даному будинку були зареєстровані і спільно проживали: син ОСОБА_1 , невістка ОСОБА_5 , онук ОСОБА_6 , онука ОСОБА_7 , онук ОСОБА_8 , онук ОСОБА_9 та онука ОСОБА_10 . У виконкомі Вибранівської сільської ради від імені ОСОБА_3 заповіту не посвідчено. Окрім позивача, іншим спадкоємцем першої черги спадкування за законом є його сестра ОСОБА_2 , однак вона спадщину після смерті матері не прийняла у жоден із передбачених законом способів. Натомість, позивач спадщину після смерті своєї матері прийняв за законом, оскільки постійно прожив із нею на час відкриття спадщини та не відмовлявся від неї, проте юридично не оформив своїх спадкових прав.

30.11.2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , однак нотаріус відмовив у його видачі, через відсутність правовстановлюючих документів на земельні частки паї на території Вибранівської сільської ради, що належали померлій і є спадковим майном.

За таких обставин позивач змушений звертатися до суду з вимогами про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 21.12.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач та його представник у підготовче судове засідання не з`явилися, однак від представника позивача - адвоката Яременка І.О. надійшла заява, згідно якого просить розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, а також не заперечують стосовно ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву згідно якої повідомляє, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивача, наслідки визнання позову, передбачені ст..206 ЦПК України їй зрозумілі. Крім того просить розгляд справи проводити без її участі.

Представник третьої особи - Ходорівської міської ради Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якого просить суд розглянути дану справу та винести рішення за наявними в ній документами, а також просить розглянути справу без участі їхнього представника.

Оскільки відповідач визнала позовні вимоги, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.200, ст.206 ЦПК України, ухвалює судове рішення в підготовчому судовому засіданні.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.9).

Як видно з копії паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6-7), останній зареєстрований за адресою: с.Бринці Загірні, Жидачівський район, Львівська область, з 29.03.1988 року.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 , виданим Вибранівською сільською радою Жидачівського району Львівської області 21.01.1997 року (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради, площею 1,75 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №069737/374, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №143 від 19.03.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Вибранівській сільській раді за №591 від 31.05.1997 року (а.с.16).

Згідно довідки Ходорівської міської ради №426 від 08.11.2022 року, ОСОБА_4 був зареєстрований і постійно проживав в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті в даному будинку були зареєстровані і спільно проживали: дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_1 , невістка ОСОБА_5 , онук ОСОБА_6 , онука ОСОБА_7 , онук ОСОБА_8 та онук ОСОБА_9 . У виконкомі Вибранівської сільської ради від імені ОСОБА_4 заповіту не посвідчено (а.с.11).

Оскільки заповіту ОСОБА_4 не залишав, то спадкування відбулося за законом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом.

Стаття 529 ЦК УРСР 1963 року визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Судом встановлено, що крім позивача, іншими спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 була дружина покійного ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_2 .

Позивач та його сестра ОСОБА_2 спадщину після смерті батька не прийняли у жоден із передбачених законом способів, що також підтверджується витягом із спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №70531396 від 04.11.2022 року, де відсутня інформація про зареєстровані спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Натомість, матір позивача ОСОБА_3 проживала із своїм чоловіком ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, вступивши в управління та володіння спадковим майном, а тому на підставі ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, вважаються такою, що прийняла спадщину, проте юридично не оформила своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданим Вибранівською сільською радою Жидачівського району Львівської області від 01.08.2005 року (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради площею 2,34 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №069697/334, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №143 від 19.03.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Вибранівській сільській раді за №92 від 08.04.1997 року (а.с.16).

Також у склад спадщини увійшло право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради, площею 1,75 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №069737/374, що вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка, однак юридично не оформила своїх спадкових прав.

Згідно довідки Ходорівської міської ради №427 від 08.11.2022 року, ОСОБА_3 дійсно проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день смерті ОСОБА_3 в даному будинку були зареєстровані і спільно проживали: син ОСОБА_1 , невістка ОСОБА_5 , онук ОСОБА_6 , онука ОСОБА_7 , онук ОСОБА_8 , онук ОСОБА_9 та онука ОСОБА_10 . У виконкомі Вибранівської сільської ради від імені ОСОБА_3 заповіту не посвідчено (а.с.14).

Оскільки заповіту ОСОБА_3 не залишала, то спадкування відбулося за законом.

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Судом також встановлено, що серед спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , крім позивача, була її дочка ОСОБА_2 , однак вона спадщину після смерті матері не прийняла у жоден із передбачених законом способів, що також підтверджується Витягом зі спадкового реєстру №70529876 від 04.11.2022 року, де відсутня інформація про зареєстровані спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15).

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Натомість, позивач спадщину після смерті своєї матері прийняв за законом, оскільки постійно прожив із нею на час відкриття спадщини та не відмовлявся від неї, проте юридично не оформив своїх спадкових прав.

З метою оформлення права власності на спадкове майно, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва.

Однак, листом-відповіддю приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Посацькою А.О. №90/02-31 від 30.11.2022 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на майно, яке він має намір успадкувати (а.с.19).

Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК України. За змістом ст. 392 ЦК України, належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно.

Статтею 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Водночас, згідно з роз`ясненнями, викладеними Міністерством юстиції України у своєму листі № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна», зазначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Крім того, п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Наведене, з урахуванням зазначених вище норм ЦК України, а також позицій Пленуму Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дає обґрунтовані підстави вважати, що позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом щодо спадкового майна.

Враховуючи зазначені норми ЦК України, роз`яснення постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7та листа ВССУ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою.

Позивач стверджує, що Сертифікати на право на земельну частку пай на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 втрачено, що відповідачем не заперечується.

Доказом того, що покійний ОСОБА_4 отримав право на середню земельну частку (пай), маючи Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №069737/374 від 31.05.1997 року, реєстраційний номер 591, площа земельної ділянки - 1,75 умовних кадастрових гектарів, та покійна ОСОБА_3 отримала право на середню земельну частку (пай), маючи Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №069697/334 від 08.04.1997 року, реєстраційний номер 92, площа земельної ділянки - 2,34 умовних кадастрових гектарів, підстава для видачі сертифікатів: розпорядження Жидачівської РДА від 19.03.1997р. №143, є довідка Відділу №5 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 30.11.2022 року (а.с.16).

Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або право користування земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за вищезазначеними фізичними особами у відділі не зареєстровано.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Отже, відсутність факту офіційного визнання перешкоджає належному володінню користуванню та розпорядженню успадкованим майном, створює умови правової невизначеності речових прав позивача. При цьому, в даному випадку, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Вибранівської сільської ради, Жидачівського району Львівської області.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради, площею 1,75 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №069737/374, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №143 від 19.03.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Вибранівській сільській раді за №591 від 31.05.1997 року.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради площею 2,34 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №069697/334, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №143 від 19.03.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Вибранівській сільській раді за №92 від 08.04.1997 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя С.І Сливка