Справа № 686/8392/23
Провадження № 2/686/3234/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Кошельник Ю.С.,

за участі: представника позивача Висоцької Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідча: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідча: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що 10.01.2023 року о 21:30 в м.Хмельницькому по вул.Панаса Мирного, 16/1, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив наїзд на перешкоду (фасад магазину «Електроніка»), внаслідок чого, автомобіль та фасад магазину «Електроніка», отримали механічні пошкодження.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАГІ.

Згідно з вказаною постановою на підставі досліджених доказів судом встановлено, що водій автомобіля «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до ДТП.

В результаті зазначеної ДТП фасад магазину «Електроніка», який належить Позивачу на праві власності, було пошкоджено.

Оскільки, шкода Позивачу була завдана саме джерелом підвищеної небезпеки, тому на ОСОБА_2 , як на особу, яка керувала транспортним засобом в момент ДТП, покладається обов`язок по її відшкодуванню, а у Позивача відповідно виникає абсолютне право вимоги на відшкодування завданої шкоди. Таке зобов`язання виникає з положень ч.2 ст.1187 ЦК України.

Проте, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , - ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» відповідно до полісу № 210769213. Тому внаслідок ДТП, окрім деліктних зобов`язань, виникають ще договірні зобов`язання. Останні виникають згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий (в даному випадку - Позивач) так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

11 січня 2023 року на адресу Відповідача надійшло повідомлення про ДТП, яка мала місце 10 січня 2023 року. 13 січня 2023 року представником Відповідача було проведено огляд пошкодженого майна, а саме: магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в тому числі його фасаду, за результатами якого було складено відповідний звіт.

На виконання вимог Закону № 1961-ІV, щодо дій особи, у разі настання ДТП, яке може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, з метою реалізації свого права на отримання такого відшкодування, 11 січня 2023 року Позивач звернулася із заявою про страхове відшкодування до Відповідача, як до особи відповідальної за завдану шкоду.

При цьому, враховуючи зміст ст.22 Закону № 1961-ІV та користуючись своїм правом, передбаченим ч.1 ст.106 ЦПК України (учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення), з метою визначення розміру заподіяної Позивачу матеріальної шкоди, як власнику пошкодженого транспортного засобу, остання самостійно замовила проведення експертного дослідження та визначення вартості ремонтно-будівельних робіт необхідних для відновлення майна внаслідок пошкодження у ДТП.

Так, було проведено огляд пошкодженого фасаду магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виготовленого із алюмінієвого профілю та однокамерних склопакетів у нежитловому приміщенні. Після чого 02 лютого 2023 року було складено висновок експертного дослідження № 01/23. Відповідно до якого кошторисна вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для проведення вищенаведеного фасаду (зовнішньої стіни) внаслідок пошкодження та руйнування в належних стан для подальшої експлуатації становить 42 893,00 грн. з урахуванням ПДВ.

З огляду на те, що Позивача не було повідомлено Відповідачем про прийняте рішення, 17 лютого 2023 року представник Позивача звернулася до Відповідача із запитом, на який 27 лютого 2023 року Відповідачем було направлено відповідь у якій зазначено, що внаслідок огляду магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було складно звіт. Відповідно до якого вартість матеріального збитку, нанесеного власнику торгівельного приміщення, за вирахуванням ПДВ складає 19 920,40 грн.

Саме на підставі такого звіту, розмір страхового відшкодування, яке може бути виплачене Позивачу за пошкодження фасаду магазину ОСОБА_3 », складає 19 920,40 грн. Крім цього, у відповіді на запит було зазначено, що станом на 27.02.2023 року Позивачем не надано Відповідачу необхідні для прийняття рішення документи, а саме: документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння ДТП. Саме тому, керуючись ст.36-37 Закону № 1961-IV Відповідач прийняв рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування, у зв`язку з ненаданням належним чином оформлених документів.

Варто зазначити, що вказана Відповідачем обставина, яка стала підставою відмови у виплаті страхового відшкодування не відповідає дійсності. Так в матеріалах страхової справи наявний оригінал заяви про страхове відшкодування Позивача від 11.01.2023 року, до якої було долучено всі необхідні документи.

12.05.2023 року представник позивача подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, оскільки відповідачем було здійснено 21.04.2023р. часткове страхове відшкодування шкоди позивачу у розмірі 19920,40грн.

З врахуванням наведеного, заяви про зменшення позовних вимог, позивач просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 : шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, а саме: шкоду, пов`язану з пошкодженням майна 22972,60 грн.; вартість проведення експертного дослідження, щодо встановлення вартості матеріального збитку - 5 257,56 грн., що в загальному розмірі становить 28230,16 грн.; витрати на правову допомогу в сумі 5000грн. та судовий збір в сумі 1073,60грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задоволити з підстав вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю заявлених вимог.

Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, в подальшому в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.01.2023 року о 21 год. 30 хв. в м. Хмельницькому по вул. П.Мирного, 16/1, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Honda CR-V» н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив наїзд на перешкоду (фасад магазину «Електроніка»), у наслідок чого, автомобіль та фасад магазину «Електроніка», отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди та чим ОСОБА_2 порушив п.п.12.1, 2.3Б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.01.2023 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Нежитлове приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення Н6/2 загальною площею 257,9 кв.м., на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.11.2018р. №144149581.

На час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Honda CR-V» н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/210769213 (строк дії з 28.08.2022р. по 27.08.2023р., розмір франшизи 0 грн.), яка здійснила позивачу виплату страхового відшкодування в сумі 19920,40грн., згідно платіжної інструкції № 48517 від 21.04.2023р..

Відповідачем було визначено вартість матеріального збитку завданого позивачу станом на 10.01.2023р. та розмір страхового відшкодування відповідно до: звіту про визначення вартості матеріального збитку складеного суб`єктом оціночної діяльності ПП «Екорт», згідно якого вартість матерального збитку, з урахуванням зносу, нанесеного власнику торгового приміщення, в результаті пошкодження, що сталося 10.01.2023р., що знаходиться в АДРЕСА_1 становить без урахування ПДВ 19920,40грн.; розрахунку страхового відшкодування від 21.01.2023р.; страхового акту № ЗСЦВ -5104 від 21.04.2023р.

Листом ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» від 27.02.2023р. представнику позивача було повідомлено про розмір матеріального збитку визначеного відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку та необхідність надання документа, що підтверджує право власності позивача на пошкоджене майно на день ДТП.

Згідно висновку за результатами проведення експертного дослідження від 02.02.2023 року № 01/23 наданого судовим експертом Марченковим Г.Г. за зверненням ОСОБА_1 , кошторисна вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для приведення вищенаведеного фасаду (зовнішньої стіни) виготовленого із алюмінієвого профілю та однокамерних склопакетів у нежитловому приміщенні № Н6/2 по АДРЕСА_1 внаслідок пошкодження та руйнування в належний стан для подальшої експлуатації становить 42 893,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Також ОСОБА_1 згідно рахунка-фактури постачальника ОСОБА_4 , видаткової накладної, платіжної інструкції від 28.02.2023р. АТ «Сенс Банк» здійснила оплату за матеріали на суму 40173,56грн.

Вказані обставини підтверджуються: Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.11.2018р. №144149581; технічним паспортом на приміщення; постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.01.2023 року; полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/210769213; висновком за результатами проведення експертного дослідження від 02.02.2023 року № 01/23; листом ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» від 27.02.2023р.; копією страхової справи ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»; рахунком-фактурою постачальника ОСОБА_4 та видатковою накладною; платіжною інструкцією від 28.02.2023р. АТ «Сенс Банк».

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Спірні правовідносини регулюються також Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - Закон № 1961-IV) та главою 82 розділу ІІІ ЦК України.

Закон № 1961-IV є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

Відповідно до ст.28 Закону № 1961-IV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана в т.ч. з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного оцінювачем або експертом відповідно до законодавства (ст.31 Закон № 1961-IV).

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Таким чином, у разі звернення потерпілого до страховика винної особи у ДТП, страховик має виплатити потерпілому страхові відшкодування у розмірі ліміту страхових виплат, передбачених договором, у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого майна.

Крім наведеного, згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Ставка податку на додану вартість встановлюються від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту193.1статті193 Податкового кодексу України).

Здійснення страхової виплати з урахуванням податку на додану вартість можливо лише у разі здійснення відновлювального ремонту платником цього податку.

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Позивачем на підтвердження розміру заподіяної матеріальної шкоди внаслідок пошкодження належного їй майна суду надано висновок за результатами проведення експертного дослідження від 02.02.2023 року № 01/23 судового експерта Марченкова Г.Г.

Вказаний висновок за результатами експертного дослідження містить арифметичні помилки. Крім наведеного, зазначенні в локальних кошторисах дані щодо площі, кількості необхідних матеріалів та відповідно ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для приведення вищенаведеного фасаду (зовнішньої стіни) виготовленого із алюмінієвого профілю та однокамерних склопакетів у нежитловому приміщенні № Н6/2 по АДРЕСА_1 внаслідок пошкодження та руйнування в належний стан для подальшої експлуатації, експертом належними доказами не підтвердженні. Будь-які акти огляду пошкодженого майна, фото-таблиці експертом не складались. Вказане позбавляє можливості суд перевірити наведені у висновку, наданому за результатами проведених досліджень, дані.

При цьому у висновку не зазначено, що експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Необґрунтовано експертом у наданому ним висновку і визначення ним коефіцієнту фізичного зносу майна - 5%.

Як пояснив в судовому засіданні експерт ОСОБА_5 він проводив експертне дослідження, а не експертизу, а наявні неточності у висновку, є незначними технічними помилками при проведенні розрахунків.

Враховуючи наведене, суд не приймає до уваги, як належний та допустимий доказі на підтвердження розміру заподіяної матеріальної шкоди позивачу висновок за результатами проведення експертного дослідження від 02.02.2023 року № 01/23 судового експерта Марченкова Г.Г., та оцінює його критично.

Позивачем не надано суду інших належних та допустимих доказів на підтвердження розміру заподіяної їй матеріальної шкоди, та відповідно спростування розміру шкоди визначеної відповідачем при здійсненні страхового відшкодування на підставі Звіту про визначення вартості матеріального збитку складеного суб`єктом оціночної діяльності ПП «Екорт».

Не підтверджують вказаних обставин і рахунок-фактура постачальника ОСОБА_4 , видаткова накладна та платіжна інструкція від 28.02.2023р. АТ «Сенс Банк», відповідно до яких позивач здійснила оплату за матеріали на суму 40173,56грн. Оскільки, вказані документи не містять відомостей для чого вказані матеріали купувались, та де були використанні.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідча: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 77, 79, 80, 89, 141, 258, 259, 263-265ЦПК України, ст.ст. 22, 1166, 1188, 1192, 1194ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідча: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (адреса: 03038, м.Київ, вул.Івана Федорова, 32-А).

Третя особа: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 ).

Дата складання повного тексту рішення суду 22.12.2023 року.

Суддя: