ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1871/23 Справа № 233/3299/21 Суддя у 1-й інстанції - Пронін С.Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони справи

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 листопада 2021 року, ухваленого суддею Проніним С.Г. в м.Слов`янськ Донецької області, повний текст судового рішення складено 08 листопада 2021 року,

УСТАНОВИВ

У липні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування позову зазначила, щ ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкралася спадщина, до складу якої входить недоотримана пенсія за період з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2018 року.

23 квітня 2019 року вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, відкрито спадкову справу.

На запит нотаріуса Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відповідь від 21 травня 2019 року, де вказано, що сума недоотриманої пенсії складає 35 439,63 грн. без зазначення періоду нарахування цієї суми пенсії.

22 травня 2019 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану суму пенсії.

23 квітня 2019 року їй було виплачено недоотриману пенсію в сумі 35 352,67 грн. та у разовому дорученні було зазначено період виплати з 01 травня 2016 по 01 квітня 2018 року.

23 травня 2019 року вона звернулась із заявою до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про надання інформації щодо суми недоотриманої пенсії за період з 01 серпня 2014 року по 31 квітня 2016 року, однак відповіді на свій запит не отримала, тому звернулася до суду з позовом.

Рішенням суду від 16 грудня 2020 року Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області було зобов`язане направити додаткову довідку про суми невиплаченої пенсії за період з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2016 року.

На виконання рішення суду Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області направило натаріусу додаткову довідку про суму нарахованої та невиплаченої пенсії за період з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2016 року, яка належала ОСОБА_2 та не була отримана нею за життя та яка складає 25 503,22 грн.

26 квітня 2021 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом у вигляді недоотриманої пенсії за вказаний вище період в розмірі 25 503,22 грн.

Звернувшись до відповідача з отриманим свідоцтвом про право на спадщину, отримала рішення про відмову у виплаті недоотриманої пенсії, з посиланням на те, що нараховані суми пенсії на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь недоотриману суму пенсії в порядку спадкування за законом в розмірі 25 503,22 грн. за період з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2016 року.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом №3-1 від 26 квітня 2021 року після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , недоотриману пенсію за період з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2016 року в сумі 25 503,22 грн.

Додатковим рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 лютого 2022 року доповнено резолютивну частину рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 листопада 2021 року, абзацом наступного змісту:

"В частині позовних вимог щодо визнання дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови виплатити кошти в розмірі 25 503,22 грн., згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом №3-1 від 26 квітня 2021 року незаконними та скасування Рішення від 17.06.2021 П/С №64 "Про відмову у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_1 "- відмовити".

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, будичи незгодним з ухваленим судовим рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 листопада 2021 року, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення, ухваленого з порушенням норм матеріального права, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні її позовних вимог в повному обсязі.

При цьому, скаржник зазначає, що обчислення розміру пенсії, що могла бути нарахована, проводиться згідно з частиною 2 ст.49 Закону №1058, з урахуванням вимог ст.46 цього ж закону не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Вказує, що датою звернення за отриманням пенсії у випадку смерті пенсіонера є дата звернення, визначеного нотаріусом спадкоємця з усіма передбаченими законодавством документами. Зазначає, що при наданні відповіді нотаріусу щодо суми недоотриманої пенсії, органи Пенсійного фонду України, вказують розмір недоотриманих сум пенсій на дату формування довідки про суму недоотриманої пенсіонером пенсії та обов`язково зазначають, що розмір виплати може бути зменшено в залежності від дати звернення спадкоємця до територіального органу Пенсійного фонду України.

Відповідач вказує, що ОСОБА_2 виплата пенсії була проведена по 31.07.2014 року. Розпорядженням по управлінню від 21.01.2015 пенсійна справа була взята на облік, але виплата пенсії не здійснювалась, за результатами обміну інформацією з Єдиною інформаційною базою даних за життя ОСОБА_2 за поновленням пенсійних виплат не зверталась.

Скаржник вважає, що оскільки сплинув термін, встановлений ч.1 ст.46 Закону, враховуючи те, що за життя ОСОБА_2 із заявою про поновлення виплати пенсії особисто не зверталася, було прийнято рішення про відмову у формленні та виплаті недоотриманої пенсії за померлу ОСОБА_2 за заявою від 08.06.2021 року №2601.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справі, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менша 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляцйна скарга сторони відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №55968531 від 23 квітня 2019 року, сформованого Сьомою донецькою державною нотаріальною конторою видно, що 23 квітня 2019 року проведено реєстрацію спадкової справи, номер у спадковому реєстрі 64104737, номер у нотаріуса 81/2019 спадкодавець ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Сьомої донецької державної нотаріальної контори від 22 травня 2020, зареєстрованого в реєстрі за №3-346, ОСОБА_1 є спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_3 , а саме недоотриманої пенсії, що знаходиться в Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в розмірі 35 439,63 грн., яка належала померлій на підставі довідки вказаного управління пенсійного Фонду №12626/05/07-46 від 21.05.2019.

З листа Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 21.05.2019 слідує, що ОСОБА_2 перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та знята з обліку у зв`язку зі смертю. Сума недоотриманої пенсії станом на 21 травня 2019 року складає 35 439,63 грн.

З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №64505084 від 26 квітня 2021 року, сформованого нотаріусом Третьої донецької державної нотаріальної контори видно, що 23 квітня 2019 року проведено реєстрацію спадкової справи, номер у спадковому реєстрі 64104751, номер у нотаріуса 82/2019 спадкодавець ОСОБА_2 , спадкоємець ОСОБА_1 . Свідоцтво про право на спадщину видано 26 квітня 2021 року.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Сьомої донецької державної нотаріальної контори від 26 квітня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-1, ОСОБА_1 є спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_3 , а саме недоотриманої пенсії, що знаходиться в Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в розмірі 25 503,22 грн., яка належала померлій на підставі довідки вказаного управління пенсійного Фонду №0577-05-8/3587 від 15.02.2021.

З листа Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 15.02.2021 слідує, що ОСОБА_2 перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та знята з обліку у зв`язку зі смертю. Сума недоотриманої пенсії за період з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2016 року складає 25 503,22 грн.

Суд першої інстанцї, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, виходив з того, що позивач у встановленому законом порядку набула право власності на спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії її матері в розмірі 25 503,22 грн., а відповідач перешкодає їй в реалізації права на отримання належного їй спадкового майна, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами сторони відповідача викладеними в апеляційній скарзі з огляду на таке.

Відповідно до норм ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст.52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч.3 ст.52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями ЗУ «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже норми ЦК України не визначають строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ж ч.1 ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Крім цього, у своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом» (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Водночас ст.1 Першого протоколу не гарантує права на надбання майна (рішення у справах « ОСОБА_5 дер Мюсель проти Бельгії» та «Копеський проти Словаччини»). Особа може заявляти про порушення ст.1 Першого протоколу тільки тією мірою, якою оскаржувані рішення національного суду стосуються її майна в розумінні цього положення. «Майном» може бути як «існуюче майно», так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні «легітимні сподівання» на реалізацію майнового права. «Легітимні сподівання» за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі «Копеський проти Словаччини»).

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм матеріального права, висновок суду першої інстанції про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцю у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень, тому відповідач невиплативши позивачу 25 503,22 грн. за період з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2016 року недоотриманої пенсії, які входять до спадкового майна, перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця померлої матері на отримання всього належного їй спадкового майна, що є підставою для задоволення позову, колегія суддів вважає правильним і повністю з ним погоджується.

Перевіривши справу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про задоволення позову, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до невірного розуміння скаржником вимог законодавства та власного тлумачення норм матеріального права. Такі доводи оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою у зв`язку з чим підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін із підстав, передбачених 375 ЦПК України

Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Слав`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 січня 2023 року.

Головуючий:

Судді:.