ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1011/23 Справа № 242/6618/21 Суддя у 1-й інстанції - Хацько Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Хейло Я. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 242/6618/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Хейло Я.В.,

суддів Мірути О.А., Тимченко О.О.,

секретар судового засідання: Тимофєєва В.О.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 13 вересня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, старший державний виконавець Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) Банул Антоніна Петрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, яке постановлено суддею Хацько Н.О. у місті Селидове Донецької області та повне судове рішення складено 13 вересня 2022 року -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, старший державний виконавець Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Харків) Банул Антоніна Петрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що 01.07.2008 року її чоловік уклав в ЗАТ «Альфа-банк» Кредитний договір № 700007872 сума кредиту за яким становила 16 598,08 доларів США, номінальна процентна ставка 17,25%, цільове використання кредиту придбання транспортного засобу.

01.07.2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «Альфа-Банк» укладено договір поруки № 700007872-П відповідно до умов якого поручитель поручається за виконанням боржником обов`язків, що виникли з основного договору, тобто № 700007872 від 01.08.2008 року.

У зв`язку з наявністю заборгованості за кредитним договором рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 13.11.2014 року позовні вимоги ПАТ «Альфа-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто заборгованість за кредитним договором № 700007872 від 01.07.2008 року, що склалась з: заборгованості за кредитом у сумі 73 291,65 грн., заборгованості за відсотками 5059,27 грн., пені 8496,13 грн., судові витрати 868,47 грн.

На підставі зазначеного рішення суду видано виконавчий лист, який знаходився на примусовому виконанні у Покровському ВДВС Східного МУ МЮ (м. Харків) виконавче провадження № 50293734 та яке було виконано в повному обсязі 25.10.2021 року та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Наприкінці жовтня 2021 року позивачу стало відомо, що державним виконавцем Селидівського МВ ДВС Східного МУ МЮ (м. Харків) проводиться виконавче провадження № 64025526, згідно якого виступає боржником її чоловік ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті чоловіка позивач звернулась до нотаріальної контори та отримала витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі 65351437 від 29.06.2021 року.

У Покровському ВДВС позивач дізналась, що у відділі перебуває виконавче провадження № 64025526 по примусовому виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В. А., вчиненого 29.04.2016 року за № 10003 в межах якого було накладено арешт на спільне сумісне майно, яке придбано разом із чоловіком, а саме автомобіль, який оголошено у розшук.

Згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В. А. вчиненого 29.04.2016 року за № 10003 заборгованість по кредитному договору № 700007872 від 01.07.2008 року, строк платежу настав, стягнення проводиться за період з 02.04.2014 року по 02.03.2016 року, сума заборгованості складається з: заборгованості за кредитом 6273,43 долари США, заборгованість за відсотками за користування кредитом 2133,98 долари США.

На підставі вищевикладеного, позивач просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 29.04.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем та зареєстрованим за № 10003 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-банк» заборгованості за кредитним договором № 700007872 від 01.07.2008 року на загальну суму 8407 доларів США 41 центів та стягнути судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 13 вересня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, старший державний виконавець Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Банул Антоніна Петрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Узагальнення доводів особи, які подали апеляційних скарг

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що висновки суду першої інстанції про те, що ефективним способом захисту прав позивача є подання позову про визнання права власності чи оскарження дії, бездіяльності або рішення державного виконавця щодо незнання арешту, накладеного в рамках виконавчого провадження, та не знятого під час закінчення цього провадження є не тільки не ефективними, але й не можуть бути реалізовані.

Право власності ОСОБА_1 державним виконавцем не оспорюється, жодні підстави вважати, що право власності не визнається відсутні.

Посилаючись на ст. ст. 39,40 ЗУ «Про виконавче провадження», зазначає, що смерть боржника є підставою для закінчення виконавчого провадження, однак, за наявності нестягнутого виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, нестягнутої основної винагороди приватного виконавця, арешт, раніше накладений на майно(кошти) боржника, не знімається, відомості про боржника не виключаються з Єдиного реєстру боржників, не скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення.

На думку позивача, державним виконавцем не було порушено вимог Закону щодо не зняття арешту з автомобіля, який є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 , а також щодо виключення з Єдиного реєстру боржників відповідної інформації.

Задоволення позовних вимог мало б наслідком скасування арешту, накладеного в рамках виконавчого провадження № 64025526, виключення з Єдиного реєстру боржників та можливість реалізувати належне позивачу майно.

Вважає, що судом першої інстанції не вірно розтлумачені норми ЗУ «Про виконавче провадження» , таким чином позов про визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню, є ефективним способом захисту, крім того, єдиним у даному випадку захисту прав та законних інтересів позивача.

Узагальнення доводів та заперечень інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явились, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 01.07.2008 року між ЗАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 700007872 сума кредиту за яким складає 16598,08 доларів США, номінальна процентна ставка 17,25% річних, дата остаточного повернення кредиту 02.07.2015 року, цільове використання кредиту придбання Транспортного засобу згідно з Договором купівлі-продажу, укладеним між Позичальником та ТОВ «УкрАвтоЗаз-Сервіс» № 2000-ш від 25.06.2008 року CHEVROLET AVEO TC58U, 2008 року випуску, колір жовтий, державний номер НОМЕР_1 , № кузову НОМЕР_2 , тип легковий сєдан.

01.07.2008 року між ЗАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 700007872-П відповідно до умов якого поручитель поручається за виконання Боржником обов`язків, що виникли на підставі кредитного договору № 700007872, укладеного між банком та боржником 01.07.2008 року або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції від 26.02.2016 року по виконавчому провадженню № 50293734 було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 242/3063/14-ц виданого 25.03.2015 року Селидівським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-банк» заборгованості 73291,65 грн. та судові витрати 868,47 грн.

Згідно до постанови Покровського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 25.10.2021 року по виконавчому провадженню № 50293734 у зв`язку із сплатою в повному обсязі заборгованості за виконавчим документом виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 242/3063/14-ц виданого 25.03.2015 року Селидівським міським судом Донецької області закінчено та припинено чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.

29.04.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. був вчинений та зареєстрований в реєстрі за № 10003 виконавчий напис про стягнення на користь ПАТ «Альфа-банк», що виникла по кредитному договору №700007872 від 01.07.2008 року, боржником за яким є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк платежу по Кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 02.04.2014 року по 02.03.2016 року, та складається з: заборгованості за кредитом 6273,43 дол. США, заборгованості за відсотками за користування кредитом 2133,98 дол. США. загальна сума заборгованості становить 8407,41 дол. США та сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 14 травня 2021 року виконавчим комітетом Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області., ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 65351437 від 29.06.2021 року наданого Другою Селидівською державною нотаріальною конторою вбачається реєстрація спадкової справи у Спадковому реєстрі 67887483, та за номером у нотаріуса 182/2021, спадкодавцем є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно постанови Селидівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 19.11.2021 року по виконавчому провадженню № 64025526 у зв`язку із встановленням смерті боржника згідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 10003 виданого 29.04.2016 року приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. та припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Згідно листа Селидівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) №36617/17.34-77 повідомлено, що на виконанні перебував виконавчий напис № 10003 від 29.04.2016 виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловський В. А. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за період з 02.04.2014 року по 03.03.2016 року, сума заборгованості складається з: заборгованості за кредитом 6273,43 дол. США, заборгованість за відсотками за користування кредитом 2133,68 дол. США, загальна сума заборгованості 8407,41 дол. США (ВП № 64025526). Державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна: транспортний засіб: реєстраційний кадастровий номер: НОМЕР_1 , найменування SHEVROLET VIN, номер шасі: НОМЕР_4 , власник за даними МВС: ОСОБА_2 , по теперішній час борг, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій не сплачені, рішення про скасування виконавчого напису не надходило, тому арешт з майна боржника не знято.

Згідно копії паспорту позивача серії НОМЕР_5 виданого Гірницьким МВМ Селидівського МВУМВС України в Донецькій області 09.06.1997 року вбачається відмітка про укладення шлюбу з ОСОБА_2 , 1974 року народження, який було зареєстровано Курахівською сільською радою м. Селидове Донецької області 25.11.1995 року.

Позиція апеляційного суду

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 13 вересня 2022 року залишити без задоволення.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 13 вересня 2022 року залишити без змін.

Мотиви з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» в редакції, чинній на момент видачі виконавчого напису, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти

. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Отже, оспорити виконавчий напис за життя міг лише боржник ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не є боржником у виконавчому провадженні № 64025526 в межах якого було накладено арешт на машину, набуття права власності на машину відбулося в порядку, передбаченому законом, обумовленого придбанням транспортного засобу у шлюбі.

Предметом спору є виконавчий напис за № 10003 вчинений приватним нотаріусом 29 квітня 2016 року, яким було запропоновано стягнути на користь ПАТ «Альфа-банк» з ОСОБА_2 заборгованість, яка виникла за кредитним договором №700007872 від 01.07.2008 року, за період з 02.04.2014 по 02.03.2016 у сумі 8407,41 дол. США.

Зазначений виконавчий напис знаходився на примусовому виконанні в Селидівському відділі державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавче провадження № 64025526, під час виконання якого було винесено постанову про накладення арешту майна: транспортний засіб: реєстраційний кадастровий номер: НОМЕР_1 , найменування SHEVROLET VIN, номер шасі: НОМЕР_4 , власник за даними МВС: ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 помер, внаслідок чого було винесено 19.11.2021 року Селидівським ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного МУ МЮ (м. Харків) постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 100003 від 29.04.2016 року та припинено чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи з примусового виконання рішення, але чинність арешту транспортного засобу виконавчою службою не було скасовано після закінчення виконавчого провадження.(а.с.21)

Проте, з листа начальника Селидівського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) №36617/17.34-77 від 30.11.2021 року вбачається, що арешт з транспортного засобу фактично знятий не був , оскільки залишилися невідшкодованими виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій.

Отже, інформація, наведена у листі суперечить змісту постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.05.2021 року. (а.с.18)

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, всупереч доводів апеляційної скарги позивача , суд першої інстанції обґрунтовано зазначив у рішенні, що обраний позивачем спосіб не є ефективним та не призведе до захисту прав позивача.

Судом встановлено, що боржник ОСОБА_2 за життя виконавчий напис не оспорював, виконавче провадження щодо його виконання на теперішній час фактично не виконується, постановою державного виконавця від 19.11.2021 року виконавче провадження щодо спірного виконавчого напису закрито , знятий арешт та скасовані всі заходи примусового виконання, постанова у встановленому законом порядку ніким не скасована.

Фактично, позивач , як співвласник транспортного засобу, спадкоємець померлого та поручитель за кредитним договором, якій фактично, у рамках іншого виконавчого провадження, сплатив суму заборгованості за кредитним договором оспорює наявність обтяження транспортного засобу, яке на її думку є неправомірним та порушує її право власності.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював необхідність ефективного захисту прав заявників. Наприклад, у п. 75 рішення від 05 квітня 2005 року у справі «Афанасьєв проти України» (заява №38722/02) ЄСПЛ зазначає, що засіб захисту, який вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним», як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Конституційний Суд України у рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Способом захисту права є передбачені законом дії, що безпосередньо спрямовані на захист права. Такі дії є завершальними актами захисту у вигляді матеріально-правових дій або юрисдикційних дій щодо усунення перешкод на шляху здійснення суб`єктами своїх прав або припинення правопорушень, відновлення становища, яке існувало до порушення. Саме застосування конкретного способу захисту порушеного чи запереченого права і є результатом діяльності по захисту прав.

Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Для ефективного поновлення порушеного права необхідно, щоб існував чіткий зв`язок між правопорушенням та способом захисту права. Іншими словами, метою заявлених позовних вимог має бути усунення перешкод у здійсненні права, а її досягненням - визначений спосіб захисту права, який би вичерпував себе.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, щопозов про визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню, є ефективним способом захисту, крім того, єдиним у даному випадку захисту прав та законних інтересів позивача.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення суду першої інстанції, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до власного тлумачення норм матеріального права, непогодження із встановленими судом обставинами справи та ухваленим рішенням.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованого та правильного висновку суду.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи висновки апеляційного суду за результатами розгляду справи, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 13 вересня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 лютого 2023 року.

Головуючий:

Судді: