Провадження № 2/161/350/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 січня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Гичці М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом адвоката Матвіюк Наталії Ростиславівни поданої в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Перший відділ державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2022 до суду надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини.

Позов обгрунтовує тим, що 06 серпня 2011 р. між позивачем та відповідачем, ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції за актовим записом № 64.

Від даного шлюбу мають спільну доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Луцького міькрайонного суду від 11.05.2016 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня подання позовної заяви - 08.04.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

13.12.2016 відкрито виконавче провадження №53114768, в результаті невиконання рішення суду, у відповідача у створилась заборгованість по виплаті аліментів на утримання доньки за період з листопада 2018 року по листопад 2022 року в розмірі 43 358 грн.

У зв`язку з частковою сплатою аліментів, за період з 01 жовтня 2018 року по 16 грудня 2022 року неустойка за несвоєчасну сплату аліментів становить 361 782,79 грн. Однак з урахуванням вимог ч. 1 ст.196 СК України, просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 ,у розмірі 43 358,00 грн. по виконавчому провадженню №53114768.

Ухвалою від 21.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача подала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, на аліментні грошові зобов`язання, що виникли з рішення суду, в силу ч.5 ст.11 ЦК України поширюються загальні положення про зобов`язання, встановлені розділом першим книги п`ятої Цивільного кодексу України.

Так, згідно ст.ст. 526, 530, 610, 612 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до рішення суду. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у встановлений строк.

Розмір та вид відповідальності за прострочення сплати аліментів встановлено ч.1 ст.196 СК України. Так, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище - ОСОБА_1 (а.с.7).

Судом встановлено, що станом на 01.12.2022 заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів складає 43 358 грн., що підтверджується довідкою з ВДВС у м. Луцьку ЗМУМЮ (м. Львів), ВП №53114768 (а.с.9).

Відповідно до розрахунку представника позивача за період з 01 жовтня 2018 року по 16 грудня 2022 року, неустойка за несвоєчасну сплату аліментів відповідача на утримання ОСОБА_4 становить 361 782,79 грн (а.с.10-11).

Враховуючи положення ст.196 СК України, представником позивача адвокатом Матвіюк Н.Р. здійснено розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, відповідно до якого розмір пені, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 становить 43 358 грн.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 19 січня 2022 року в справі справа № 711/679/21,при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України, якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня.

Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується».

З урахуванням цього, з урахуванням п.1 ч.1 ст.196 СК України розмір пені до стягнення має становити не більше самої суми заборгованості станом на місяць проведень її нарахування, тобто 43 358 грн.

В цій же постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року в справі № 711/679/21 зазначено, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Зважаючи на правову позицію Великої палати Верховного Суду, викладену постанові від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц, суд також враховує, що сума неустойки (пені) що заявляється до стягнення не може бути більшою за суму самої заборгованості по сплаті аліментів.

Тому, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають до задоволення у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 43 358 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначає, що з 01 січня 2023 року розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб становить 2 684, 00 гр.

При зверненні до суду позивачкою судовий збір сплачений не був, а тому з відповідача підлягає стягненню 1 073,60 гр. судового збору на користь держави.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням вимог позову, в дохід держави слід стягнути з відповідача витрати позивача за позовом по сплаті судового збору у розмірі

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов адвоката Матвіюк Наталії Ростиславівни поданої в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Перший відділ державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 43 358 грн (сорок три тисячі триста п`ятдесят вісім) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 073 (однієї тисячі сімдесят три) гривні 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк