ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/87/23 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючої - Шевчук Г.М.

Суддів - Костів О. З., Міщій О. Я.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу №607/13686/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2022 року, постановлену суддею Дзюбичем В.Л., за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року позивач ОСОБА_1 пред`явив в суд позов до відповідачки ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 .

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2022 року цивільну справу №607/13686/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання дитини передано за підсудністю до Козівського районного суду Тернопільської області, що знаходиться за адресою: 47600, вул. Гвардійська, 2, смт. Козова, Козівський район, Тернопільська область.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, представниця позивача ОСОБА_1 - адвокат Сампара Н.М. подала апеляційну скаргу де простить ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 21 жовтня 2022 року у справі № 607/13686/22 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вважає, що ухвала про передачу цивільної справи за підсудністю є необґрунтованою, в якій неповно з`ясовано судом обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, існують порушення норм процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, які призвели до постановления помилкової ухвали.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на момент подання позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та позбавлення батьківських прав, тобто на жовтень 2022 року, позивачу було відоме лише одне місце проживання ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , де вони проживали в шлюбі та виховували малолітню дочку ОСОБА_3 . Сказане підтверджується копією Постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/7085/22 від 05.07.2022 року, копія якої наявна в матеріалах справи. Будь яких інших адрес проживання чи перебування ОСОБА_2 , позивачу не було відомо.

Звертає увагу, що відповідно до Акту обстеження умов проживання, складеним комісією від 01.09.2022 року, в якому зазначено, що з спільно з ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , проживає його малолітня донька ОСОБА_3 .

Також, Рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради встановлено, що батько ОСОБА_1 проживає та виховує дитину ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказує, що останнє відоме місце проживання ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 , що підтверджується копією Постанови Тернопільського міськрайонного суду у справі № 607/7085/22, копія якої наявна в матеріалах справи, де вона проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_1 та малолітньою дочкою - ОСОБА_3 .

Зазначає, що після зникнення ОСОБА_2 , вказана адреса залишилася місцем її останнього перебування, зараз за цією адресою проживає чоловік ОСОБА_2 , з їх спільною малолітньою дочкою ОСОБА_3 .

Передаючи справу за підсудністю до Козівського районного суду Тернопільської області, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка зареєстрована с.Мала Плавуча,Тернопільського району, яке до прийняття поствнови ВРУ від 17.04.2020 р. належало до Козівського району Тернопільської області, тому вказана справа не підсудна Тернопільському районному суду однак судом не враховані обставини, що дитина проживає з відповідачем та місце знаходження відповідачки невідоме.

Вважає, що таким чином, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини підсудна Тернопільському міськрайонному суду за останнім відомим місцем проживання позивача, тобто виходячи з правил підсудності, як місце знаходження відповідача невідоме.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції повністю відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Передаючи за підсудністю цивільну справу № 607/13686/22 до Козівського районного суду Тернопільської області, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: с. Мала Плавуча, Тернопільського району, Тернопільської області, яке до прийняття Постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-ІХ належало до Козівського району, Тернопільської області, тому, вказана цивільна справа не підсудна Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області.

Колегія судів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 2 ст. 27 ЦПК України встановлено загальне правило про підсудність справ за місцезнаходженням відповідача та визначено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд до іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У позовній заяві зазначено місце проживання відповідачки ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 .

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області, отриманими судом першої інстанції від 18 жовтня 2022 року, відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19 липня 2020 року в Україні утворено 136 нових та ліквідовано існуючі 490 районів. У Тернопільській області Тернопільський район (з адміністративним центром у місті Тернопіль) у складі територій Байковецької сільської, Бережанської міської, Білецької сільської, Великоберезовицької селищної, Великобірківської селищної, Великогаївської сільської, Залозецької селищної, Збаразької міської, Зборівської міської, Золотниківської сільської, Іванівської сільської, Козівської селищної, Козлівської селищної, Купчинецької сільської, Микулинецької селищної, Нараївської сільської, Озернянської сільської, Підволочиської селищної, Підгаєцької міської, Підгороднянської сільської, Саранчуківської сільської, Скалатської міської, Скориківської сільської, Теребовлянської міської, Тернопільської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 р. № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» затверджено Козівську об`єднану територіальну громаду до якої увійшли наступні територіальні громади: Козівська, Бишківська, Будилівська, Вибудівська, Вівсянська, Вікторівська, Геленківська, Глинська, Городищенська, Дибщенська, Золотослобідська, Кальненська, Козівківська, Конюхівська, Кривенська, Малоплавучанська (у яку входить с. Мала Плавуча), Олесинська, Плотичанська, Потіцька, Теофіпільська, Ценівська, Щепанівська.

Відповідно до ст. 125 Конституції України, ст.17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Суди утворюються, реорганізуються і ліквідуються законом.

Разом із тим, згідно із Законом України «Про внесення зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів", щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів» від 3 листопада 2020 року, № 950-IX, який набрав чинності 10 грудня 2020 року,Розділ XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» доповнено пунктом 3-1 такого змісту: «До набрання чинності законом України, щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року№807-IX, але не пізніше 1 січня 2022 року».

Згідно листа Ради суддів України від 22.07.2020 року № 9рс-466/20-вих, адресованому головам місцевих та апеляційних загальних судів, зазначено, що до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Суд першої інстанції, враховуючи вищенаведені норми, підстави та предмет позову, дійшов правильного висновку про передачу цієї справи на розгляд до Козівського районного суду Тернопільської області, дотримавшись вказаних положень процесуального закону щодо визначення саме територіальної підсудності.

Доводи апеляційної скарги, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини підсудна Тернопільському міськрайонному суду за останнім відомим місцем проживання позивача, тобто виходячи з правил підсудності, як місце знаходження відповідача невідоме, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: с. Мала Плавуча, Тернопільського району, Тернопільської області.

При цьому, підстав, які б згідно ст. 28 ЦПК України надавали право на розгляд вказаного позову у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області, з урахуванням спору, який виник у сторін, судом не установлено.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що питання щодо передачі справи на розгляд за місцем проживання та реєстрації позивачки до Козівського районного суду Тернопільської області, судом першої інстанції вирішено з дотриманням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За такого, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, ч.6 ст. 374, ст.ст. 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2022 року залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 січня 2023 року.

Головуюча: Шевчук Г. М.

Судді: Костів О. З.

Міщій О. Я.