Справа № 755/4391/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" січня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Виниченко Л.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу № 755/4391/22 за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення боргу за договором страхування,-

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) про стягнення грошових коштів у розмірі 37 348,74 грн., що включають: інфляційні втрати у розмірі 12 305,96 грн., 3% річних 2 439,00 грн., пеню 22 603,78 грн., та стягнення судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.04.2016 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ», д.н.з НОМЕР_1 , та автомобіля «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_2 .

Зазначено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_1 . Цивільно-правова відповідальність винного в дорожньо-транспортній пригоді водія автомобіля «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5618940 страховою компанією ПрАТ «СК Україна».

Вказано, що розмір завданого позивачу збитку становить 49 953,88 грн., що підтверджується звітом № 2507 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_2 .

16 квітня 2016 року до ПрАТ «СК Україна» була подана заява про виплату страхового відшкодування. Натомість, у строк визначений п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК Україна» не здійснило виплату страхового відшкодування.

З 15.07.2016 у ПрАТ «СК Україна», крім обов`язку виплатити страхове відшкодування, також з`явився обов`язок виплачувати позивачу пеню, яка передбачена п. 36.5 ст. 36 вищевказаного закону, та відповідно ст. 625 ЦК України, інфляційний збиток і 3 % річних.

02 березня 2018 року Господарським судом м. Києва було порушено справу про банкрутство ПрАТ «СК Україна» № 910/842/18.

17 липня 2019 року Господарським судом м. Києва у справі № 910/842/18 було вирішено ліквідувати ПрАТ «СК Україна».

17 грудня 2019 року позивачем до МТСБУ було подано заяву про виконання зобов`язання за договором страхування та додано до заяви всі необхідні матеріали. У поданій заяві позивач просила виконати зобов`язання ПрАТ «СК Україна» за договором обов`язкового страхування шляхом иплати страхового відшкодування у розмірі 49 953,88 грн.

Позивач вказує, що відповідачем частину зобов`язань в розмірі 49 953 грн. було виконано, однак окрім основної суми боргу відповідач має обов`язок здійснити виплату інфляційних втрат, пені та 3 % річних.

30 грудня 2021 року до відповідача було подано заяву з проханням виконати зобов`язання щодо виплати інфляційних втрат, пені та 3 % річних. 04 січня 2022 року відповідач повідомив позивача про те, що у нього відсутній обов`язок виконувати інші зобов`язання неплатоспроможного страховика та відмовився виплачувати інфляційні втрати, пеню та 3 % річних.

Також у позові зазначено про понесені позивачем судові витрати, зокрема: судовий збір у розмірі 992,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду від 10.06.2022 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання, роз`яснено сторонам справи порядок подання заяв з процесуальних питань та визначено відповідні процесуальні строки, відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву (а.с. 60-62).

Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами була отримана відповідачем 24.06.2022.

12.07.2022 на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від представника відповідача Проца А.В. надійшов відзив на позов датований 11.07.2022 з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та незаконність. Зазначено, що ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає виключний перелік регламентних виплат, що здійснюються МТСБУ. Відповідач відшкодовує шкоду виключно на умовах, визначених цим Законом. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.07.2019 у справі № 910/842/18 було визнано банкрутом та ліквідовано ПрАТ «СК «Україна», . Поряд з цим, МТСБУ не є ані правонаступником ПрАТ «СК «Україна», ані стороною Договору обов`язкового страхування, а отже відповідальність ПрАТ «СК «Україна» не може бути покладена на відповідача. Крім того, відповідно до ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, таким чином, штрафні санкції у виді пені, передбаченої ст. 36 вказаного Закону, не можуть бути нараховані, оскільки МТСБУ не порушила 90-денний строк з дня отримання заяви про відшкодування на виплату відшкодування. За зверненням позивача МТСБУ на підставі наданих документів було відшкодовано шкоду у повному обсязі. Ухвалою Господарського суду було ліквідовано ПрАТ «СК Україна» та всі зобов`язання останнього вважаються погашеними, крім того, позивач не зверталась до Господарського суду із заявою про визнання грошових вимог, а отже позивач повинен довести звернення із заявою про виплату страхового відшкодування та початок нарахування додаткових нарахувань, передбачених 36.5 Закону ст. 625 ЦК України. Позивач також пропустив строк позовної давності, що є підставою для відмови в позові.

02.08.2022 до суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, у якій просить задовольнити позов у повному обсязі, стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 37 348,74 грн. та судові витрати. Зазначено, що МТСБУ неправомірно заперечує перехід до нього обов`язків страховика за договором страхування, не враховує однозначну практику Верховного Суду у даній категорії справ.

02.08.2022 до суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про визнання поважними причини пропуску строку позовної давності щодо пені, у якому зазначає, що початок перебігу строку позовної давності щодо пені розпочався 17.07.2019, тобто з моменту ліквідації страховика, відповідно ухвали господарського суду у справі про банкрутство, а із відповідним позовом позивач звернулася до суду 27.05.2022. Постановою Верховного Суду від 07.09.2021 у справі № 910/14293/19 сформовано позицію щодо початку відліку строку позовної давності у відповідній категорії справ. Без єдиного підходу судів щодо моменту з якого слід рахувати початок відліку строку позовної давності позивач не могла звернутися до суду, оскільки не змогла б ефективно захистити своє право. Тобто, через об`єктивні причини, а саме відсутність єдності судової практики в аналогічних правовідносинах, позивач була позбавлена ефективного судового захисту. Також строк позовної давності продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобіганню поширенню короновірусної хвороби (СОVІD-19), у зв`язку з чим строки позовної давності не пропущено.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.01.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача МТСБУ Проца А.В. про розгляд справи з повідомленням сторін.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів справи, 16.04.2016 о 12 год. 40 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , на вул. Курчатова в м. Києві не врахував дорожню обстановку, безпечний інтервал і допустив зіткнення з автомобілем «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , чим спричинив механічні пошкодження транспортних засобів.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 11.05.2016 у справі № 754/5600/16-п ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП (а.с. 9).

Автомобіль «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_2 , належить позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 10).

Станом на день дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 була забезпечена полісом серії АІ № 005618940 виданого ПрАТ «СК «Україна» (а.с. 11).

Відповідно до звіту № 2507 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_2 , складеного СПД-ФО ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку складає 49 953,88 грн. (а.с. 12-28).

Вирішуючи наявний між сторонами спір, суд враховує наступне.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 ст. 509 ЦК України).

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до пункту 3 частини 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» та пункту 3 частини 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (частина 1 ст. 990 ЦК України).

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Цей Закон регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За нормою ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Правовідносини з виплати страхового відшкодування на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є грошовим зобов`язанням.

Відповідно положень частини 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Така правова позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 06.06.2012 у справі № 303/2147/14-ц (провадження № 6-49цс12), а також Верховного Суду, викладеними у постановах від 30.01.2018 у справі № 910/17993/15, від 28.02.2018 у справі № 149/344/15-ц, від 06.06.2019 у справі № 758/8819/16-ц, від 26.06.2019 у справі № 760/2905/16-ц, від 04.09.2019 у справі № 280/2625/13-к, від 16.10.2019 у справі № 452/3519/15, від 07.09.2021 у справі № 910/14293/19.

Також у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, з яким погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18).

З огляду на викладене, існує стала судова практика Верховного Суду, що в разі прострочення боржником (страховою компанією) виконання грошового зобов`язання, передбаченого договором страхування, зокрема виплати суми страхового відшкодування, страхова компанія зобов`язана на підставі частини другої статті 625 ЦК України сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

16 квітня 2016 року ОСОБА_1 , як власник пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді автомобіля «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_2 , звернулася до ПрАТ «СК «Україна» із заявою про страхове відшкодування (а.с. 29).

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.03.2018 було відкрите провадження у справі № 910/842/18 про банкрутство ПрАТ «СК «Україна» (а.с. 30-36).

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.07.2019 у справі № 910/842/18 затверджений звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута станом на 17.07.2019, провадження у справі закрите (а.с. 38-47).

17 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою в якій просила сплатити страхове відшкодування у зв`язку з настанням страхового випадку за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності по полісу №АІ5618940 виданого СК «Україна» за шкоду заподіяну майну в розмірі 49 953,88 грн. (а.с. 49-50).

30 грудня 2021 року представник позивача звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро із заявою про оплату інфляційних втрат, пені та 3 % річних у розмірі 36 600,28 грн., з яких 12 059,39 грн. - інфляційні втрати, 22 150,89 грн. - пеня та 2 390 грн. - 3 % річних (а.с. 51).

Листом від 04.01.2022 № 3-01б/97, Моторним (транспортним) страховим бюро України відмовлено у здійснені вищевказаної доплати із посиланням на положення ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с. 52-53).

Відповідно позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача МТСБУ інфляційні втрати у розмірі 12 305,96 грн., 3 % річних за користування чужими коштами у розмірі 2 439,00 грн. та пеню у розмірі 22 603,78 грн., а всього суму 37 348,74 грн.

Пунктом 20.3 ст. 20 Закону Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом.

Нормою п. 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно пунктів 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно пункту 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно п. п. «ґ» п. 41.1 та п.п. «а» п. 41.2 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

На час відкриття Господарським судом м. Києва провадження у справі № 910/842/18 про банкрутство ПрАТ «СК Україна» - станом на 02.03.2018 діяв Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

За змістом частини 8 ст. 87 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», страхувальники за договорами страхування, за якими страховий випадок настав до дня прийняття господарським судом постанови про визнання страховика банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, мають право вимагати страхові виплати.

З матеріалів справи не вбачається та позивачем не доведено факт її звернення до господарського суду у справі про банкрутство щодо заявлення кредиторських вимог до ПрАТ «СК «Україна» як на суму страхового відшкодування, так і на спірні у цій справі суми пені, 3% річних та інфляційних нарахувань, та визнання позивача конкурсним кредитором ПрАТ «СК «Україна».

Відповідно до положень ч. 3 ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка була чинна на час ліквідації страховика - ПрАТ «СК «Україна», кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 у справі № 910/842/18 затверджений звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута станом на 17.07.2019; ліквідовано Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна», ідентифікаційний код 30636550, як юридичну особу в зв`язку з банкрутством; провадження у справі закрите.

В свою чергу, норми ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містять положень про те, які саме складові зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує МТСБУ у разі визнання банкрутом та/або ліквідації члена МТСБУ, а тому вказана норма закону має застосовуватися з урахуванням положень чинного на час ліквідації ПрАТ «СК «Україна» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», та у разі коли особа у встановленому законом порядку не визнавалася кредитором ПрАТ «СК Україна» на суму пені, 3 % річних та інфляційних збитків, така особа не має права вимоги до МТСБУ щодо стягнення таких виплат.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання позивача на правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі № 910/14293/19 від 07.09.2021 (у позові помилково зазначено дату 09.07.2021) в обґрунтування незаконних на думку сторони позивача дій відповідача є безпідставним, оскільки у вказаній справі та у цій справі, яка є предметом розгляду, різні фактичні обставини, оскільки позивач у справі № 910/14293/19 ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2018 у справі № 910/842/18 був визнаний кредитором ПрАТ "СК "Україна", в тому числі і на суму 3% річних, інфляційних втрат та пені.

Враховуючи наявні у справі докази, керуючись нормами вищенаведеного законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки у встановленому законом порядку позивач не зверталась до суду із заявою в процедурі банкрутства у справі № 910/842/18 з вимогами до боржника та ухвалою Господарського суду міста Києва кредитором ПрАТ «СК «Україна» визнана не була, що виключає обов`язок відшкодування відповідачем 3 % річних, інфляційних нарахувань та пені.

Відповідно частини 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За викладених обставин суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення у повному обсязі. Таким чином, питання стосовно строків позовної давності судом не розглядається.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

У зв`язку з відмовою в позові повністю суд не вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Керуючись ст. ст. 509, 510, 526, 625, 901, 979, 988, 990, 999 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 77, 79, 80, 81, 89, 95, 133, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення боргу за договором страхування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач - Моторне (транспортне) страхове бюро України, адреса місцезнаходження: 02002, м. Київ, бульв. Русанівський, 8, ідентифікаційний .

Суддя