Справа №473/1983/22
Провадження № 22-ц/812/123/23
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 січня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Стрілець К.О.,

за участі прокурора - Притули М.М.,

представників позивача - Федоренко В.В., Артамонова В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції

апеляційну скаргу

керівника Вознесенської окружної прокуратури

на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 листопада 2022 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Лузан Л.В., дата складання повного тексту не зазначена, у цивільній справі за позовом керівника Вознесенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації, Національного природного парку «Бузький Гард» до Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору- Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, Управління екології та природних ресурсів Миколаївської обласної державної адміністрації, про визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації, повернення земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року керівник Вознесенської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації (далі - Миколаївської ОДА), Національного природного парку «Бузький Гард» (далі - НПП «Бузький Гард») до Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору- Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, Управління екології та природних ресурсів Миколаївської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації, повернення земельних ділянок.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказував, що п.2 рішення 47 сесії 8 скликання Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області № 42 від 09 жовтня 2020 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства громадянам України», затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Трикратівської сільської ради (Олександрівської селищної територіальної громади) Вознесенського району Миколаївської області, наступним 5 (п`яти) громадянам:

- ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер :22:000:0104);

- ОСОБА_2 земельної ділянки загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер :22:000:0105);

- ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер :22:000:0106);

- ОСОБА_4 земельної ділянки загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер :22:000:0107);

- ОСОБА_5 земельної ділянки загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер :22:000:0108).

В подальшому, на підставі вказаного рішення Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області Державним реєстратором виконавчого комітету Вознесенської міської ради проведено державну реєстрацію права власності на земельні ділянки:

- за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :22:000:0104, запис №394477462 від 30.11.2020, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - 55456287 від 02.12.2020);

- за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :22:000:0105, запис №39479248 від 30.11.2020, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - 55458415 від 02.12.2020);

- за ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :22:000:0106, запис №39478959 від 30.11.2020, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - 55458014 від 02.12.2020);

- за ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :22:000:0107, запис № 39477840 від 30.11.2020, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - 55456803 від 02.12.2020);

- за ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :22:000:0108, запис №39477651 від 30.11.2020, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - 55456617 від 02.12.2020).

Разом з тим, вказані земельні ділянки розташовані в межах НПП «Бузький Гард», отже відносяться до земель природно-заповідного фонду, що, в свою чергу, унеможливлює перебування спірних земельних ділянок у приватній власності з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства.

Зазначені обставини, а також бездіяльність Миколаївської ОДА, НПП «Бузький Гард» щодо самостійного здійснення заходів з метою повернення в державну власність землі, що незаконно вибула з такої власності, стали підставою для звернення заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області з даним позовом до суду.

Враховуючи вищенаведене, просили визнати незаконним та скасувати рішення 47 сесії 8 скликання Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області за №42 від 09 жовтня 2020 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства громадянам України» в частині відведення земельних ділянок у власність відповідачам, скасувати державну реєстрацію приватної власності на них, зобов`язати повернути земельні ділянки.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 листопада 2022 року позов керівника Вознесенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі НПП «Бузький Гард» до Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації, повернення земельних ділянок залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що згідно частини 3 статті 23 Закон України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Разом з тим, не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.

Вказана заборона має застосовуватись з урахуванням положень абзацу 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи.

До вказаного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20.

Як вбачається із матеріалів справи НПП «Бузький Гард» є державним підприємством, самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю, яка дозволяє самостійно здійснювати захист своїх прав та інтересів в суді. Доказів, що дане підприємство в спірних правовідносинах наділено функціями уповноваженого державного органу, прокурором не надано.

А відтак, звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі НПП «Бузький Гард» прокурор порушив приписи абзаці 3 частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній.

Не погоджуючись із такою ухвалою суду першої інстанції керівник Вознесенської окружної прокуратури подала на неї апеляційну скаргу.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги вказувала на помилковість висновків суду першої інстанції, оскільки НПП «Бузький гард» не є державним підприємством, а є державною організацією.

Звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації зазначено, що предметом спору є земельні ділянки природно-заповідного фонду, які накладаються на території об`єкту природно-заповідного фонду загальнодержавного значення - національного природного парку «Бузький Гард», право розпоряджатися якими на цей час уповноважена Миколаївська обласна державна адміністрація, а її титульним користувачем є НПП «Бузький Гард».

НПП «Бузький Гард» є титульним користувачем спірних земельних ділянок, які із його володіння та користування у встановленому законом порядку не вилучались.

Згідно зі ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Таким чином, цей позов пред`явлено прокурором в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації, як розпорядника спірних земельних ділянок природно-заповідного фонду та національного природного парку «Бузький Гард» як їх титульного володільця.

Вказують, що з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді Вознесенською окружною прокуратурою на адресу НПП «Бузький Гард» скеровувався лист в якому викладено виявлені порушення вимог природоохоронного та земельного законодавства щодо незаконності відведення земельної ділянки природно-заповідного фонду та запропоновано вжити заходи реагування до усунення цих порушень і повернення відповідної землі у розпорядження держави.

У відповідь за листом Вознесенської окружної прокуратури, 06.06.2022 за №166 адміністрацією Національного природного парку «Бузький Гард» зазначено, що проект землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок у приватну власність не погоджувався та обґрунтовано позицію щодо представництва інтересів НПП «Бузький Гард» прокурором. Аналогічну позицію висловлено і Миколаївською обласною військовою адміністрацією.

Таким чином, адміністрація природного парку протягом тривалого часу будучи достовірно обізнаною про необхідність захисту інтересів держави, та мала відповідні повноваження для їх захисту, проте таких заходів не вжила, що відповідно до вимог ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для звернення прокурора до суду з цим позовом в інтересах держави в особі зазначеного уповноваженого суб`єкта. Викладена судом позиція щодо неможливості прокурором здійснення функцій представництва інтересів держави в особі НПП «Бузький Гард» унеможливлює здійснення прокурором ефективного захисту інтересів держави.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор в даних правовідносинах із дотриманням належної процедури, реалізуючи представницькі повноваження, виконує субсидіарну роль та замінює в судовому провадженні суб`єктів владних повноважень, які всупереч вимогам закону не здійснюють захисту.

Аналогічної позиції з приводу субсидіарної ролі прокурора в захисті інтересів держави в суді дотримується і Верховний Суд, який висловив її у низці постанов у справах за позовами прокурорів, зокрема у постановах від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17, від 15.10.2019 у справі № 904/2820/18, від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Вважає, що у цьому випадку, визначаючи функцію представництва прокурором інтересів держави у випадках, якщо їх захист не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування або інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також в разі відсутності такого органу, законодавець окреслив можливе коло суб`єктів, в інтересах яких може звернутися прокурор, зазначив про субсидіарність такого звернення, однак не виключив можливості звернення прокурора за захистом державного інтересу в разі відсутності такого органу чи наділення окремої державної (недержавної) установи повноваженнями державного органу щодо управління державним майном, розпорядження державними коштами.

Таким чином, прокурор обґрунтував порушення інтересів держави, а не юридичної особи - Національного Природного парку, звертаючи увагу на те, що власник - держава, в особі Миколаївської обласної державної адміністрації, наділив державну установу - Національний природний парк частиною своїх повноважень, а тому інтереси держави в цій частині збігаються з інтересами цієї державної установи.

Прокурором аргументовано порушення інтересів держави з посиланням на необхідність захисту державної власності на землю та захисту екологічних інтересів суспільства в аспекті права на безпечне довкілля, збереження цілісності НПП загальнодержавного значення "Бузький Гард». При цьому виключну необхідність захисту державних інтересів мотивовано бездіяльністю уповноваженого державного органу - Миколаївської обласної державної адміністрації.

У зв`язку з цим позовна заява прокурора із зазначеним суб`єктним складом позивачів є єдиним ефективним способом захисту права власності Українського народу на природні ресурси.

Враховуючи зобов`язання держави зі збереження об`єктів природно - заповідного фонду, питання повернення з приватної власності земельної ділянки НПП «Бузький Гард», підлягає негайному вирішенню органами прокуратури шляхом вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації та НПП «Бузький Гард».

За таких обставин, повернення власнику - державі в особі Миколаївської обласної державної адміністрації земельних ділянок природно-заповідного фонду загальнодержавного значення без залучення особи (НПП «Бузький Гард»), вимагатиме від Миколаївської облдержадміністрації додаткових розпорядчих дій з передання повернутих земель належному користувачу та не відповідатиме критеріям «ефективного способу захисту» в суді.

Враховуючи вищевикладене просили оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Врадій Л.М., посилаючись на законність ухвали суду першої інстанції, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Решта учасників справи правом на подачу відзиву учасники справи не скористалися.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив про її задоволення.

Представники позивача НПП «Бузький Гард» підтримували апеляційну скаргу прокурора та просили про її задоволення.

Позивач Миколаївська ОДА та відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Третя особа Управління екології та природних ресурсів Миколаївської обласної державної адміністрації направило до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 12 січня 2023 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Врадій Л.М. про розгляд справи в режимі відеоконференції проведення якої просила доручити Вознесенському міськрайонному суду Миколаївської області та наступною ухвалою суду від цієї ж дати задоволено клопотання представника відповідача Олександрівської селищної ради адвоката Коробченка Д.М. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду із використанням власних технічних засобів.

У зв`язку з відсутністю електропостачання у Вознесенському міськрайонному суді Миколаївської області та технічної неможливості адвоката Коробченка Д.М. забезпечити свою участь у судовому засідання в режимі відеоконференції з власних технічних засобів, справу розглянуто за їх відсутності.

Зважаючи на вищенаведене та в силу приписів ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка вказаних учасників справи не перешкоджає розгляду справи без їх участі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, осіб, які з`явилися у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам ухвалу суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Так, відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Прокурор, звертаючись з позовом в інтересах держави в особі Національного природного парку «Бузький Гард», обґрунтував необхідність такого звернення тим, що останній у спірних правовідносинах уповноважений був звернутися до суду з відповідним позовом, однак цього не зробив, відповідних дій також не вчинила і Миколаївська обласна державна адміністрація.

Залишаючи без розгляду позовну заяву керівника окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національного природного парку «Бузький Гард» до Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації, повернення земельних ділянок без розгляду, суд першої інстанції вказав, що НПП «Бузький Гард» є державним підприємством, самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю, яка дозволяє самостійно здійснювати захист своїх прав та інтересів в суді. Доказів, що дане підприємство в спірних правовідносинах наділено функціями уповноваженого державного органу, прокурором не надано.

Отже, звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі НПП «Бузький Гард» прокурор порушив приписи абзацу 3 частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погоджується в повному обсязі з огляду на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що пунктом 2 рішення 47 сесії 8 скликання Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області № 42 від 09 жовтня 2020 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства громадянам України», затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Трикратівської сільської ради (Олександрівської селищної територіальної громади) Вознесенського району Миколаївської області, наступним 5 (п`яти) громадянам:

- ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер :22:000:0104);

- ОСОБА_2 земельної ділянки загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер :22:000:0105);

- ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер :22:000:0106);

- ОСОБА_4 земельної ділянки загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер :22:000:0107);

- ОСОБА_5 земельної ділянки загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер :22:000:0108);

В подальшому, на підставі вказаного рішення Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області Державним реєстратором виконавчого комітету Вознесенської міської ради проведено державну реєстрацію права власності на земельні ділянки:

- за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :22:000:0104, запис №394477462 від 30.11.2020, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 55456287 від 02.12.2020);

- за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :22:000:0105, запис №39479248 від 30.11.2020, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, 55458415 від 02.12.2020);

- за ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :22:000:0106, запис №39478959 від 30.11.2020, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, 55458014 від 02.12.2020);

- за ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :22:000:0107, запис № 39477840 від 30.11.2020, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, 55456803 від 02.12.2020);

- за ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером :22:000:0108, запис №39477651 від 30.11.2020, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, 55456617 від 02.12.2020).

Посилаючись на те, що вказані земельні ділянки розташовані в межах НПП «Бузький Гард», отже відносяться до земель природно-заповідного фонду, що, в свою чергу, унеможливлює перебування спірних земельних ділянок у приватній власності з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства, керівник окружної прокуратури просив визнати незаконним та скасувати рішення 47 сесії 8 скликання Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області за №42 від 09 жовтня 2020 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства громадянам України» в частині відведення земельних ділянок у власність відповідачам, скасувати державну реєстрацію приватної власності на них, зобов`язати повернути земельні ділянки.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час звернення з позовом в цій справі), прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia (суд знає закони) під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Відповідно до імперативних норм абзацу 3 частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час звернення з позовом в цій справі) не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Висновок суду першої інстанції щодо залишення позову в частині в інтересах держави в особі НПП «Бузький Гард», без розгляду відповідає правовому висновку, сформульованому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20, у якій, зокрема, зазначено, що заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини третьої статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року, №1697-VII «Про прокуратуру», має застосовуватися з урахуванням положень абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи.

Згідно з положеннями частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У контексті цього засадничого положення відсутність у Законі інших окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не слід розуміти як таку, що розширює встановлені в абзаці першому частини третьої статті 23 Закону №1697-VII межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави.

Цим висновком Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування частини третьої статті 23 Закону №1697-VII в подібних правовідносинах, викладеного в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №363/4656/16-ц, який зводиться до необхідності визначення організаційно-правової форми суб`єкта, в особі якого звертається прокурор, з метою підтвердження підстав для представництва інтересів держави в суді в особі державного підприємства.

Державний класифікатор України ДК 002:2004 «Класифікація організаційно-правових форм господарювання», затверджений наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.05.2004 року, №97, містить визначення поняття «державна організація (установа, заклад)»: утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління».

У постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі №204/6292/18 та від 17 червня 2020 року у справі №204/7119/18 викладено правовий висновок про те, що саме наявність державно-владних повноважень відокремлює органи державної влади від інших державних установ, які також утворюються державою для здійснення завдань і функцій держави, але на відміну від органів державної влади не наділяються владними повноваженнями. Органи державної влади є складовою частиною державного апарату - системи органів та осіб, які наділяються певними правами та обов`язками щодо реалізації державної влади. Натомість державні організації (установи, заклади) на відміну від державного органу не мають державно-владних повноважень, не виступають від імені держави та виступають частиною механізму, а не апарату держави. Державна організація - це створений державою колектив працівників чи службовців, що характеризується організаційною єдністю, а також наявністю нормативно-визначених повноважень в одній зі сфер суспільних відносин. При цьому, така організація має власний кошторис.

НПП «Бузький гард» є бюджетною, неприбутковою, природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою та входить до складу природно-заповідного фонду, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання, утримується за рахунок коштів державного бюджету, є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки у відділенні Казначейства і утримується за рахунок коштів державного бюджету, відноситься до сфери управління Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (п.п. 1.2, 1.3 Положення про НПП «Бузький гард», затвердженого наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів 31 серпня 2020 року №111), колегія суддів доходить висновку про те, що вказаний Парк не є ні органом державної влади, ні суб`єктом владних повноважень, в особі якого прокурор може звертатися з позовом в інтересах держави, відтак суд першої інстанції прийшов до законного та обґрунтованого висновку, що позов прокурора в інтересах держави в особі НПП «Бузький Гард» по суті заявлених позовних підлягає залишенню без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що прокурором обґрунтовано вказано НПП «Бузький Град» як орган, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносин, з вказаних підстав слід відхилити, як такі, що суперечать нормам чинного законодавства та правовим позиціям Верховного Суду.

У пункті 37 постанови від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Суд під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

У постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду підтримала цей висновок та зазначила, що під час такої перевірки поняття «компетентний орган» у цій постанові вживається у значенні органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Згідно з частиною 5 стаття 122 ЗК України розпорядження землями природного-заповідного фонду є повноваженнями обласних державних адміністрацій.

Отже, розпорядником та користувачем спірних земельних ділянок природно-заповідного фонду є Миколаївська обласна державна адміністрація.

Відтак, позов прокурора, поданий в частині в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації, підлягає розгляду в суді і саме так прокурор може захистити інтереси держави в судовому порядку.

При цьому НПП «Бузьки Град» може вступити в справу як третя особа на стороні позивача, в тому числі, й з самостійними вимогами щодо предмету спору і в такий спосіб захищати в суді свої права землекористувача.

Аргументи апеляційної скарги щодо захисту державного інтересу не заслуговують на увагу з огляду на те, що Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Однак, з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

З врахуванням викладеного оскаржувана ухвала суду є законною та відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства і в межах доводів апеляційної скарги відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу керівника Вознесенської окружної прокуратури залишити без задоволення, ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 17 січня 2023 року.