Житомирський апеляційний суд
Справа №285/6998/22 Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О.
Категорія 62 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 285/6998/22 за позовом ОСОБА_1 до Чижівської сільської ради Звягельського району Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Семеньки Василя Михайловича, на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 травня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Літвин О.О.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Вказує, що він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька, проте позбавлений можливості реалізувати своє спадкове право, оскільки у встановлений законом строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з двох земельних ділянок, площею 0,24 га та 1,05 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Курчицької сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області.

Зазначає, що у встановлений законом строк не прийняв спадщину внаслідок того, що захворів на COVID 19. Окрім того, з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Враховуючи вищезазначене, просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_2 .

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 травня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Семенька В.М., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції помилково не взяв до уваги копію виписки з медичної картки, яка підтверджує той факт, що 29 вересня 2021 року, через три місяці після смерті батька, ОСОБА_1 захворів і перебіг хвороби відбувався в складній та довготривалій формі.

Також, на думку адвоката Семеньки В.М., суд не взяв до уваги копію медичної довідки № 589 від 13 грудня 2022 року, яка підтверджує ту обставину, що ОСОБА_1 захворів на вірусну інфекцію COVID 19.

Вказує, що карантинні обмеження, пов`язані з розповсюдженням коронавірусної хвороби COVID-19, перешкоджали позивачеві своєчасно подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Крім того, введення воєнного стану на території України з 24 лютого 2022 року, постійне відключення світла, довготривалі повітряні тривоги позбавили позивача можливості прийняти спадщину у встановлений законом строк.

Звертає увагу на ту обставину, що відповідач визнав позовні вимоги.

За таких обставин вважає, що позивачем пропущений строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому суд безпідставно відмовив у задоволенні позову.

В судовому засіданні адвокат Семенька В.М. підтримав апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , який проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 .

До складу спадщини після смерті ОСОБА_2 входять дві земельні ділянки, площею 0,24 га та 1,05 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Курчицької сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, підтвердженням чого є Державні акти на земельні ділянки серії ЯА № 306879 та серії ЯА № 308923 та належних на праві власності ОСОБА_3 .

Остання є матір`ю позивача та дружиною ОСОБА_2 , яка померла у 2009 році.

Матеріали справи свідчать, що 6 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу Качан О.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

6 грудня 2022 року приватний нотаріус направив на адресу позивача лист, у якому зазначив про пропуск строку для прийняття спадщини та рекомендував йому звернутись до суду для встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Обгрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивач надав довідку КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Чижівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 4 січня 2022 року, яка містить інформацію про те, що ОСОБА_1 4 січня 2022 року звертався за медичною допомогою у зв`язку із вірусним на вірусними захворюваннями.

Згідно з інформацією, яка міститься у довідці КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Чижівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області № 589 від 13 грудня 2022 року, ОСОБА_1 впродовж місяця хворів на вірусну інфекцію СОVID-19 та правобічну верхньодолеву пневмонію.

В матеріалах справи міститься лист Чижівської сільської ради Звягельського району Житомирської області № 8 від 5 січня 2023 року, у якому сільська рада визнала позов ОСОБА_1 .

Згідно з відповіддю приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріальної округу Качан О.О. № 233/01-16 від 9 листопада 2023 року на запит адвоката, спадкова справа щодо майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась. Спадкоємцем, який звернувся із заявою про прийняття спадщини є син померлого ОСОБА_1 .

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Згідно з частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За правилами частин 1 та 3 статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини можуть бути визнані причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи не містять доказів того, що протягом шести місяців з часу відкриття спадщини ОСОБА_1 в силу об`єктивних, непереборних обставин не мав можливості звернутися із заявою про прийняття спадщини.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Та обставина, що позивач у січні 2022 року, а також у грудні 2022 року захворів на вірусну інфекцію та пневмонію, не є підставою для задоволення позову, оскільки строк для прийняття спадщини закінчився 7 грудня 2021 року.

З часу відкриття спадщини й до захворювання позивача минуло більше шести місяців. Останній не надав суду належних та допустимих доказів того, які саме обставини перешкоджали йому у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини, зокрема, шляхом надсилання засобами поштового зв`язку.

Щодо посилання позивача на карантинні обмеження, то дійсно, Постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»з 12 березня 2020 року до 31 серпня 2020 року в Україні було запроваджено карантин.

Проте після 31 серпня 2020 року відбулося пом`якшення карантинних обмежень, а тому посилання позивача на дію карантинних обмежень колегія суддів відхиляє, як такі, що не є поважною причиною зволікання зі зверненням до нотаріуса.

Також неможливо визнати поважною причину пропуску строку й ту обставину, що в Україні запроваджено воєнний стан, оскільки зазначена обставина мала місце вже після спливу строку для прийняття спадщини.

Відповідно до положень частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відсутні передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог, суд обгрунтовано не прийняв заяву про визнання відповідачем позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст.259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Семеньки Василя Михайловича, залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 травня 2023 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: