Справа № 457/805/23 Головуючий у 1 інстанції: Грицьків В.Т.
Провадження № 22-ц/811/2478/23 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м.Львів

Справа № 457/805/23

Провадження № 22ц/811/2478/23

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області, ухвалене у м.Трускавці 27 липня2023 року у складі судді Грицьківа В.Т., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи: служби у справах дітей Виконавчого комітету Трускавецької міської ради Львівської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини,-

встановив:

26 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , з участю третьої особи: служби у справах дітей Виконавчого комітету Трускавецької міської ради Львівської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що 20 вересня 2008 року був зареєстрований шлюб між ним та відповідачем. Вказує, що вони (сторони) є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що вони (сторони) припинили шлюбні відносини. З грудня 2022 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Сім`я фактично розпалася, а тому виникла необхідність у юридичному оформленні розірвання шлюбу. Вказує, що подальше збереження сім`ї неможливе і суперечить його (позивача) інтересам, оскільки відповідач зустрічається з іншим чоловіком, з яким має намір виїхати за межі України. Стверджує, що їх (сторін) син навчається у 7-А класі навчально-виховного комплексу «СЗШ № 2-гімназія». Його (позивача) та малолітнього сина місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , де вони фактично проживають. Зазначає, що ним ( ОСОБА_1 ) забезпечено синові належне майнове утримання, догляд і виховання. Після того, як сторони стали проживати окремо, відповідач не цікавиться розвитком, здоров`ям і вихованням їхнього спільного малолітнього сина; не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя; не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу тощо. Просить позов задовольнити.

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 27 липня 2023 року позов задоволено частково. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області 20 вересня 2008 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за № 758. В решті вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 . Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні вимоги про визначення місця проживання дитини та в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення зазначеної позовної вимоги. Вказує, що після ухвалення Трускавецьким міським судом оскаржуваного рішення відповідач регулярно вчиняє сварки щодо місця проживання дитини, у зв`язку з тим, що він (позивач) не надає згоди на виїзду сина за кордон на постійне місце проживання. Відповідач неодноразово погрожувала вивезти дитину за межі України, без його ( ОСОБА_1 ) дозволу. Таким чином, усна домовленість щодо визначення місця проживання малолітнього сина, ОСОБА_2 не визнається та не виконується і питання постійного місця проживання сина є не вирішеним, а тому спір, який виник між ними (сторонами) з цього приводу, потребує урегулювання в судовому порядку. Вважає, що висновки суду першої інстанції про відсутність спору між батьками щодо визначення місця проживання малолітньої дитини через те, що він (позивач) лише під час розгляду справи в суді, 14 липня 2023 року звернувся до служби у справах дітей Виконавчого комітету Трускавецької міської ради Львівської області щодо визначення місця проживання дитини, є хибним твердженням і не сприяють належному врегулюванню спору і захисту порушених його прав та інтересів, а також прав та інтересів дитини. Зазначає, що його (позивача) місце проживання та місце проживання малолітнього сина зареєстровано за однією адресою, де вони фактично проживають. Вказує, що ним ( ОСОБА_1 ) забезпечено синові належне майнове утримання, догляд, він піклується про його життя, здоров`я і виховання, забезпечений житлом, працює, має бажання і можливість забезпечити синові належні умови проживання та виховання. Алкогольні напої або наркотичні засоби не вживає. Умови проживання дитини за місцем проживання відповідають санітарно-гігієнічним умовам. Відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя дитини, не забезпечує його харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, аліменти не платить, свого житла не має, не працює, не має самостійного доходу, а тому не може забезпечити дитині відповідні умови проживання. Відповідно до висновку щодо визначення місця проживання дитини, наданого Органом опіки та піклування в особі Трускавецької міської ради Львівської області від 8 серпня 2023 року № 18/02.02-790/1, за результатами розгляду та наявних документів, враховуючи інтереси дитини, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним ( ОСОБА_1 ) за місцем його проживання. Вважає, що найкращим інтересам малолітньої дитини буде відповідати визначення її місця проживання разом з ним (батьком).

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи сторони в судове засідання не з`явилися. Орган опіки та піклування і ОСОБА_1 подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. ОСОБА_2 заяв про відкладення розгляду справи не подала. Суд ухвалив проводти розгляд справи у відсутності її учасників.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позову про визначення місця проживання дитини, мотивовано наступним.

Встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 від 6 жовтня 2010 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно із ст. 161 цього Кодексу, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

При визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини.

У своїй позовній вимозі про визначення місця проживання дитини позивач посилається на те, що відповідач не цікавиться розвитком, здоров`ям і вихованням малолітнього сина; не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя; не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу тощо. Байдуже ставиться до долі малолітнього сина.

Позивачем не надано суду доказів того, що відповідач неналежно виконує свої батьківські обов`язки, а також не надано доказів того, що між сторонами є спір про визначення місця проживання сина.

Згідно із ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 14 липня 2023 року (під час розгляду справи в суді) звернувся до служби у справах дітей Виконавчого комітету Трускавецької міської ради Львівської області щодо визначення місця проживання дитини. До цього ним таке питання е порушувалося.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині, оскільки між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання дитини.

З висновками суду, які відповідають встановленим обставинам справи, належить погодитися, оскільки судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення суду в цій частині не встановлені.

Колегія суддів також враховує те, що з наведених позивачем мотивів вбачається невиконання відповідачем батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини, а не визначення місця проживання дитини. Належні докази що предмета спору позивачем не надані.

В іншій частині рішення суду не оскаржується і не переглядається.

Керуючись: ст. ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 27 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Постанову складено і підписано 19 грудня 2023 року.

Головуючий-______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк