УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 227/863/20

провадження № 61-17825ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерного товариства «УкрСиббанк»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Профспілка працівників банківського та фінансового сектору,

розглянувши касаційну скаргу Профспілки працівників банківського та фінансового сектору, в інтересах якої діє Павленко Юрій Євгенійович, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року, прийняту за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Профспілка працівників банківського та фінансового сектору, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Акціонерного товариства (далі - АТ) «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Профспілка працівників банківського та фінансового сектору, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2020 року позов задоволено.

Скасовано наказ Акціонерного товариства (далі - АТ) «УкрСиббанк» від 20 лютого 2020 року № 54-ВК «Про кадрові питання» в частині звільнення ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням штату.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді персонального консультанта фінансового відділення № 259 АТ «УкрСиббанк» з робочим місцем у місті Покровськ Донецької області з 21 лютого 2020 року.

Стягнено з АТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21 лютого 2020 року до 16 жовтня 2020 року у розмірі 102 302,06 грн.

Зобов`язано АТ «УкрСиббанк» при виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу утримати з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі.

Стягнено з АТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 840,80 грн у відшкодування судового збору.

Стягнено з АТ «УкрСиббанк» на користь держави судовий збір у розмірі 1 023,02 грн.

Постановою Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року, повний текст якої складено 25 лютого 2021 року, апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» задоволено, рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2020 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 17 серпня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року - без змін.

У липні 2023 року ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції заяву про перегляд постанови Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року; постанову Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року залишено в силі.

Не погоджуючись з постановою Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року та постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року,Профспілка працівників банківського та фінансового сектору, в інтересах якої діє Павленко Ю. Є. , 14 грудня 2023 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження в частині оскарження Профспілкою працівників банківського та фінансового сектору, в інтересах якої діє Павленко Ю. Є., постанови Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно зі статтею 25 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Підставою касаційного оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року заявник визначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, вказуючи, що зазначені ОСОБА_1 підстави для перегляду судового рішення є нововиявленими обставинами.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга заявника є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Приймаючи оскаржувану постанову, Дніпровський апеляційний суд виходив з того, що зазначені заявником підстави для перегляду судового рішення не є нововиявленими обставинами і не спростовують правильність висновків, покладених в основу постанови Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року.

Також суд апеляційної інстанції зазначив, що доводи заявника, викладені у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, зводяться виключно до переоцінки доказів та незгодою з ухваленим рішенням.

Суд вказав, що обставини, зазначені ОСОБА_1 , не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки вони існували на час розгляду справи в судах першої і апеляційної інстанцій та заявник мала можливість, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду справи, отримати від Національного банку України відомості про зміну керівників відокремлених підрозділів.

Судом апеляційної інстанції за матеріалами справи встановлено, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2020 року позов задоволено.

Скасовано наказ Акціонерного товариства (далі - АТ) «УкрСиббанк» від 20 лютого 2020 року № 54-ВК «Про кадрові питання» в частині звільнення ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням штату.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді персонального консультанта фінансового відділення № 259 АТ «УкрСиббанк» з робочим місцем у місті Покровськ Донецької області з 21 лютого 2020 року.

Стягнено з АТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21 лютого 2020 року до 16 жовтня 2020 року у розмірі 102 302,06 грн.

Зобов`язано АТ «УкрСиббанк» при виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу утримати з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі.

Стягнено з АТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 840,80 грн у відшкодування судового збору.

Стягнено з АТ «УкрСиббанк» на користь держави судовий збір у розмірі 1 023,02 грн.

Постановою Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року, повний текст якої складено 25 лютого 2021 року, апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» задоволено, рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2020 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 17 серпня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року - без змін.

У липні 2023 року ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції заяву про перегляд постанови Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви вказала, що 25 червня 2023 року нею отримано лист Національного банку України № 27-0007/40749 від 9 червня 2023 року про зміни керівників відокремлених підрозділів.

Вважала, що нововиявленими обставинами є такі: до дати видачі наказу про звільнення від 20 лютого 2020 року роботодавцем їй не запропоновано наступні посади: начальника відділення № 725 АТ «УкрСиббанк» - вакантна з 27 листопада 2019 року до 29 листопада 2019 року; начальника відділення № 761 -вакантна

з 17 вересня 2019 року до 5 грудня 2019 року; начальника відділення № 223 -вакантна з 24 жовтня 2019 року до 18 грудня 2019 року; начальника відділення № 62 - вакантна 6 грудня 2019 року; начальника відділення № 884 -вакантна з 18 грудня 2019 року до 10 січня 2020 року; начальника відділення № 346 - вакантна 21 січня 2020 року; начальника відділення № 556 - вакантна 29 січня 2020 року; начальника відділення № 432 - вакантна 29 січня 2020 року; начальника відділення № 786 - вакантна з 29 січня 2020 року до 20 лютого 2020 року.

Поняття «суд, встановлений законом» стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (див. mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людиниу справі «Сокуренко і Стригун проти України» («Sokurenko and Strygun v Ukraine») від 20 липня 2006 року, заяви № 29458/04 та № 29465/04, § 24).

Згідно зі змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи

(пункт 1 частина друга статті 423 ЦПК України).

Нововиявленими обставинами є юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Касаційний суд зауважує, що необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права і обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи могли ці обставини спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Праведная проти Росії»

від 18 листопада 2004 року зазначив, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 посилається як на нововиявлені обставини на лист Національного банку України № 27-0007/40749

від 9 червня 2023 року про зміни керівників відокремлених підрозділів.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд постанови Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з того, що викладені ОСОБА_1 у заяві обставини не є нововиявленими в розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України і не можуть бути підставою для перегляду судового рішення.

Суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки вони існували на час розгляду справи в судах першої і апеляційної інстанцій та заявник мала можливість під час розгляду справи в судах отримати цю інформацію.

Таким чином, касаційний суд спростовує доводи касаційної скарги про те, що зазначені ОСОБА_1 підстави для перегляду судового рішення є нововиявленими обставинами.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, повинен постановити ухвалу, а не прийняти постанову, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, касаційна скарга Профспілки працівників банківського та фінансового сектору, в інтересах якої діє Павленко Ю. Є., на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та додержання норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, Верховний Суд виходить з того, що у даній справі сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних правовідносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованого та правильного висновку суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки оскаржуване судове рішення є законним і обґрунтованим, ухваленим з правильним застосуванням норм матеріального права та додержанням норм процесуального права й підстави для його скасування відсутні, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Профспілки працівників банківського та фінансового сектору, в інтересах якої діє Павленко Ю. Є., на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року суд відмовляє.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Профспілки працівників банківського та фінансового сектору, в інтересах якої діє Павленко Юрій Євгенійович, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року, прийняту за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Профспілка працівників банківського та фінансового сектору, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська