ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6881/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді Якусика О.В., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» звернулося до Дарницького районного суду міста Києві з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 18394,99 грн.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 серпня 2023 року позовну заяву передано для розгляду судді Якусику О.В.

24 серпня 2023 року на запит суду у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

24 листопада 2023 року позивач подав до суду заяву про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та солідарне стягнення з відповідачів судового збору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами другою-третьою цієї статті встановлено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. До основних засад (принципів) цивільного судочинства належить, зокрема, диспозитивність.

Як передбачено частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Під предметом спору розуміється об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Як зазначає позивач, заборгованість відповідача перед позивачем погашена після звернення позивача із позовом до суду. Враховуючи, що сторони самостійно врегульовали спір, суд дійшов висновку про відсутність предмета спору у цій справі, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як вбачається з наданих позивачем квитанцій, відповіді сплатили заборгованість платежами за серпень, вересень та листопад 2023 року, тобто після подання позовної заяви до суду, таким чином витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів в рівних частинах, а саме по 1342 грн з кожного, оскільки процесуальним законом не передбачено покладення на сторону солідарного обов`язку по сплаті судових витрат.

Керуючись статтями 142, 255, 256, 258, 260, 353, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 753/14519/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості- закрити.

Роз`яснити, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 10, )судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні з кожного.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання;

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Якусик