ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/1801/21 Номер провадження 22-з/814/318/23 Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
20 грудня 2023 року м. Полтава
Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.
Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.
при секретарі Коротун І. В.
переглянув у судовому засіданні в м. Полтава справу за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Романченка Олексія Михайловича
про ухвалення додаткового рішення до постанови Полтавського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», Департамент реєстрації Харківської міської ради, про встановлення факту знищення частини житлового будинку, припинення права власності, зміну частки у праві власності, -
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту знищення частини житлового будинку, припинення права власності, зміну частки у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 - відмовлено у повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Усунуто ОСОБА_1 перешкоди у користуванні домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 , а саме зобов`язано ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 один комплект ключів від вхідних дверей на земельну ділянку за вказаною адресою.

В іншій частині зустрічного позову - відмовлено.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 06 січня 2022 року заява представника відповідача - адвоката Романченка Олексія Михайловича про відшкодування судових витрат - задоволена частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 908 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн., а всього стягнуто 5 908 грн. 00 коп.

В іншій частині заяви про відшкодування судових витрат - відмовлено.

Не погодившись з рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції, їх в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2 , подавши 25 січня 2022 року апеляційну скаргу до суду першої інстанції.

Крім того, не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, його в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 - адвокат Романченко О.М., подавши 24 січня 2022 року апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції.

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 07 лютого 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2021 року та додаткове рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 06 січня 2022 року та апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 06 січня 2022 року. Закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду, призначено справу до розгляду судом апеляційної інстанції у судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду з повідомленням учасників справи.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

З 05.08.2022 року дана цивільна справа перебуває у провадженні Полтавського апеляційного суду (.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 26.08.2022 року справа призначена до апеляційного розгляду з повідомленням учасників справи .

Постановою Полтавського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та представника ОСОБА_1 - адвоката Романченка Олексія Михайловича - залишено без задоволення. Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2021 року та додаткове рішення цього ж суду від 06 січня 2022 року - залишено без змін.

23 жовтня 2023 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Романченком О.М. подано до Полтавського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткової постанови про стягнення судових витрат на професійну правову допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції у порядку ст. 141 ЦПК України, у розмірі 30 000 грн.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції 20.12.2023 року не з`явилися учасники справи, вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 28.11.2023 року судових повісток про виклик до суду у цивільній справі на офіційні електронні адреси у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (т.2 а.с. 104-112). Заяви та клопотання про відкладення справи розглядом від учасників справи до апеляційного суду не надходили. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд у складі колегії суддів, вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення (постанови) зазначає наступне.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Романченко О.М зазначив, що у відзиві на апеляційну скаргу відповідач повідомила апеляційний суд про те, що орієнтовний розмір її судових витрат у суді апеляційної інстанції становить 30 000,00 гривень - витрати на професійну правничу допомогу. З врахуванням норм ч.8 ст. 141 ЦПК України протягом 5 днів після розгляду справи буде подана заява про ухвалення додаткового судового рішення разом з доказами на підтвердження розміру судових витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу.

Згідно матеріалів справи, Полтавським апеляційним судом розглянуто дану справу в апеляційному порядку з прийняттям відповідної постанови 18 жовтня 2023 року. Заяву про ухвалення додаткового рішення подано до Полтавського апеляційного суду 23 жовтня 2023 року.

Тобто, представником ОСОБА_1 - адвокатом Романченком О.М. подано заяву про ухвалення додаткового рішення з урахуванням вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат з урахуванням наданих доказів, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених судових витрат на професійну правову допомогу у суді апеляційної інстанції представником ОСОБА_1 - адвокатом Романченком О.М. надано належним чином завірені копії: договору №40/06-2021 від 02.06.2021 року, додаткової угоди №1 від 02.06.2021 року до договору №40/06-2021 від 02.06.2021 року, додаткової угоди від 31.12.2022 року до договору №40/06-2021 від 02.06.2021 року та акту виконаних робіт №2 від 19.10.2023 року до договору №40/06-2021 від 02.06.2021 року (т.2 а.с. 213-218, 257-264).

Згідно п.1 додаткової угоди №1 від 02.06.2021року до договору №40/06-2021 від 02.06.2021 року Адвокатське бюро «Олексія Романченко» прийняло на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу в рамках цивільної справи №642/1801/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту знищення частини житлового будинку, припинення права власності, зміну частки у праві власності.

Відповідно до п.3 додаткової угоди №1 від 02.06.2021 року до договору №40/06-2021 від 02.06.2021 року сторони погодили, що гонорар Адвокатського бюро за ведення справи, визначеної у п.1 даної додаткової угоди, у суді апеляційної інстанції становить 30 000 гривень у будь-якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на користь клієнта.

Відповідно до п.9 додаткової угоди №1 від 02.06.2021року до договору №40/06-2021 від 02.06.2021 року, надання Адвокатським бюро правничої допомоги при розгляді справи у суді апеляційної інстанції включає у разі необхідності: вивчення документів та матеріалів справи, вивчення рішення суду першої інстанції, підготовку та подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги або відзиву на апеляційну скаргу, за необхідності підготовку та подання до суду заяв та клопотань з процесуальних питань або заперечень на заяви та клопотання з процесуальних питань, участь у судових засіданнях, надання пояснень суду, підготовку та подання до суду інших документів, передбачених Цивільним процесуальним кодексом України, які необхідні для розгляду справи.

Згідно із п.3 та п.6 додаткової угоди №1 від 02.06.2021року до договору №40/06-2021 від 02.06.2021року, гонорар Адвокатського бюро за надання правничої допомоги клієнту у суді апеляційної інстанції при розгляді Полтавським апеляційним судом цивільної справі №642/1801/21 становить 30 000 грн., які мають бути сплачені у строк до 18 листопада 2023 року.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

У той же час, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 року у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21).

Колегія суддів відзначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18 підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

На підставі викладеного та враховуючи, що умови договору адвоката з клієнтом не є обов`язковими для суду, а з урахуванням матеріалів справи, її категорії та складності, характер та обсяг наданих адвокатом послуг, виходячи з ціни/ предмету заявленого позову, принципу розумності, справедливості та пропорційності колегія суддів вважає, що до стягнення з позивача належить 10 000 грн. понесених витрат (визначена з урахуванням критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, співмірності між обсягом роботи, проведеної адвокатом і заявленими витратами, здійсненими на оплату адвокатських послуг, складності справи).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись ч.ч. 4,6 ст. 127, ч. 8 ст. 141, п. 3 ч. 1 ст. 270, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Романченка Олексія Михайловича про ухвалення додаткового рішення до постанови Полтавського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року - задовольнити частково і ухвалити додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції, у розмірі 10 000 грн.

Додаткове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня його прийняття, касаційна скарга на нього подається протягом тридцяти днів з дня його прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 20 грудня 2023 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О.А. Лобов В. М. Триголов