Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ,

за участю заінтересованої особи:

Чопської міської громади в особі Чопської міської ради, , адреса: 8950, вул. Берег, буд. 2, м. Чоп, Закарпатська область,

про встановлення юридичного факту спільного проживання однією сім`єю з спадкодавцем,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з заявою про встановлення факту його спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 з 2003 року до 11 травня 2010 року.

Заява мотивована тим, що з 2003 року він фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , де доглядав за літньою подружньою парою: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

24 червня 2005 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір дарування на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за вказаною адресою.

Після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем його майна стала дружина ОСОБА_2 , яку він доглядав та вів з нею спільне господарство до моменту її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інші особи з ОСОБА_2 , станом на день її смерті, не проживали.

Заповіт від імені ОСОБА_2 в Соломонівській сільській раді не посвідчувався, що підтверджується довідкою, виданою Виконавчим комітетом Чопської міської ради № 01-14/56 від 14 березня 2023 року.

У квітні 2023 року він звернувся до державного нотаріуса Ужгородської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, належну померлій ОСОБА_2 , яка знаходиться на території Соломонівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Однак, 13 квітня 2023 року нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Державним нотаріусом було роз`яснено заявнику, що свідоцтво про право на спадщину йому може бути видане після встановлення судом юридичного факту його постійного проживання разом із спадкодавцем - ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Зазначене стало підставою звернення до суду з даною заявою.

У судове засідання заявник не з`явився, однак, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому зазначив, що заяву підтримує в повному обсязі та просить суд її задовольнити.

Заінтересована особа подала суду клопотання про розгляд справи без участі її представника.

Дослідивши всі обставини справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суд дійшов до таких висновків.

Статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судами у порядку окремого провадження.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Як зазначено в заяві, встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_2 на день смерті останньої заявнику необхідно для оформлення права на спадщину.

Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення.

Згідно з ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.06.2005 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору дарування серії ВСС № 771398, від 24.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Ердиш Катериною Федорівною.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане виконкомом Соломонівської сільської ради Ужгородського району.

Після смерті ОСОБА_3 , спадкоємцем його майна стала дружина ОСОБА_2 , яка згодом, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , видане виконкомом Соломонівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області України.

Згідно з довідкою, виданою Виконавчим комітетом Чопської міської ради № 01-14/56 від 14 березня 2023 року, заповіт від імені ОСОБА_2 в Соломонівській сільській раді не посвідчувався.

Постановою державного нотаріуса Ужгородської районної державної нотаріальної контори Мешко Тетяни Миколаївни від 13 квітня 2023 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з актом про фактичне місце проживання № 25, затвердженим старостою Соломонівського старостинського округу Золтаном Кертесом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично проживав та вів спільне господарство з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 з 2003 року до дня її смерті. Даний акт підписаний ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; ОСОБА_5 , який проживає в будинку по АДРЕСА_3 ; ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідки за № 202 від 16 березня 2023 року, виданої відділом державної реєстрації нерухомості бізнесу та реєстрації місця проживання Управління Центр надання адміністративних послуг Чопської міської ради, станом на 11.05.2010 - день смерті ОСОБА_2 , 1929 року народження, в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , разом з померлою проживав та був зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Також, із заяв осіб ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючої по АДРЕСА_4 , та ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючої по АДРЕСА_5 , посвідчених Сюртівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно проживав та вів спільне господарство з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , з 2003 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З довідки за № 01-14/56 від 14.03.2023 року, виданої виконавчим комітетом Чопської міської ради Закарпатської області, встановлено, що заповіт від імені ОСОБА_2 в Соломонівській сільській раді не посвідчувався.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що подана заява обґрунтована, заявником ОСОБА_1 доведено факт його спільного проживання з померлою ОСОБА_2 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на день її смерті, а тому, суд вважає такий факт встановленим, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 293, 315, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом з ОСОБА_2 , 1929 року народження, в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , станом на день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення суду можу бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя Н.І. Зарева