Справа № 699/634/21
Номер провадження № 2/699/4/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2023 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Свитки С.Л.,

за участю секретаря судового засідання Таран О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Корсунь-Шевченківської філії до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,

УСТАНОВИВ:

ПАТ "Черкасиобленерго" в особі структурного підрозділу Корсунь-Шевченківської філії ПАТ "Черкасиобленерго" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків.

Позов обґрунтовано тим, що 09.03.2021 під час перевірки представниками Корсунь-Шевченківського РЕМ у відповідача було виявлено самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електромережі оператора системи розподілу, з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано приховано. Відповідач є споживачем електроенергії за зазначеною адресою. По факту порушення ПРРЕЕ на підставі п.8.4.2 ПРРЕЕ було складено Акт про порушення від 09.03.2021 №000515.

10.03.2021 даний акт про порушення було розглянуто на комісії Корсунь-Шевченківської філії ПАТ «Черкасиобленерго» за участі відповідача та здійснено розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ. Сума завданої шкоди нарахована згідно з гл. 8.4. ПРРЕЕ, вартість не облікованої електроенергії становить 22768,30 грн. Протягом 30 календарних днів з дня отримання рахунка, відповідач вказаний рахунок не оплатила, добровільно сплатити збитки, спричинені незаконними діями відмовилася.

У зв`язку з наведеним позивач просив стягнути з відповідача збитки за недообліковану електричну енергію у розмірі 22768,30 грн. та судові витрати.

Ухвалою судді від 19.07.2021 відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 15.11.2021 зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 09.01.2023 поновлено провадження у справі.

Учасники справи були належним чином повідомлені про місце, дату та час проведення судового засідання, проте до суду не з`явилися.

На підставі ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Після відкриття провадження у справі стало відомо, що Господарським судом Черкаської області відкрито провадження у справі № 17-14-01/1494 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго».

Відповідно до ст. 19 ЦПК України, визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Водночас, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

21.04.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до п. 1 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, визначено, що цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу, подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Суд звертає увагу на те, що норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, за умови відкриття провадження у справі, стороною якої є боржник, особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 922/928/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує, зокрема, всі майнові спори, стороною в яких є боржник.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 14.05.2020 у справі № 903/69/18 зазначає, що Верховний Суд неодноразово висловлював позицію щодо концентрації всіх спорів у межах справи про банкрутство. Так, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується з загальною спрямованістю Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Така ж правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 908/4057/14, від 11.07.2018 у справі № 922/3040/17, від 29.11.2019 у справах № 908/130/15-г, № 923/1194/17, від 05.02.2020 у справі № 921/557/15-г.

Законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута. Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Таке врегулювання процедури розгляду спорів за участю сторони, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Таким чином, з огляду на положення законодавства України, законодавець підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, та в межах цієї справи.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц.

Крім того, Верховний Суд дійшов таких же висновків у справі, аналогічній до цієї, у постанові від 28.04.2021 у справі № 428/2376/20.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позови позивача, який має статус боржника, оскільки перебуває в процедурі банкрутства, повинні розглядатись в межах справи про банкрутство тим самим складом, що і справа про банкрутство боржника.

Ураховуючи предмет спору та суб`єктний склад у цій справі, наявність порушеної щодо Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго справи про банкрутство №17-14-01/1494, суд вважає за необхідне передати матеріали справи № 699/634/21 за позовом публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Корсунь-Шевченківської філії до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, за виключною підсудністю для розгляду тим судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство ПАТ «Черкасиобленерго» №17-14-01/1494, а саме до Господарського суду Черкаської області.

Керуючись п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 4, 20 ГПК України, 31, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» в особі структурного підрозділу Корсунь-Шевченківської філії до ОСОБА_1 про відшкодування збитків - передати за виключною підсудністю для розгляду тим судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» №17-14-01/1494, а саме до Господарського суду Черкаської області (бульвар Шевченка, 307, м. Черкаси, 18005).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути поданою до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення повної ухвали суду.

Суддя Свитка С.Л.