Провадження № 22-ц/802/1206/23 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Трикош Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або АТО, за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 листопада 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або АТО.

Заяву обґрунтовує тим, що на початку військової агресії російської федерації щодо України вона разом з чоловіком та матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали у АДРЕСА_1 . 13.03.2022 в їхньому будинку розпочалася пожежа та вони були змушені спуститися до підвального приміщення. Через деякий час вона з чоловіком шукали транспорт для евакуації з міста, її мати залишилася у підвалі будинку, оскільки за станом здоров`я їй було важко пересуватися. 25.03.2023 їм вдалося повернутися до будинку, де залишилася її мати, проте ближче їх не пропустили, через обстріли.

01.04.2022 вона з чоловіком через окуповані території виїхали на підконтрольну Україні територію. Зазначає, що будь-якого зв`язку зі своєю матір`ю вона немає, телефон матері залишився у неї, в останнє вона її бачила 13.03.2022. У листуванні з сусідами та їх родичами вона дізналася, що її мати ІНФОРМАЦІЯ_2 померла у підвалі, її тіло рятувальники вивезли до кладовища та захоронили у братській могилі разом з іншими померлими сусідами.

Оскільки територія м. Маріуполь є тимчасово окупованою, вона не має можливості підтвердити факт смерті матері. 19.10.2022 вона звернулася до СВ ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області з повідомленням про зникнення її матері. На даний час кримінальне провадження перебуває в провадженні Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області із визначенням місцезнаходження у м. Дніпрі.

Встановлення юридичного факту необхідне заявнику для реалізації немайнових прав як дочки померлої, для оформлення відповідного свідоцтва про смерть.

Посилаючись на викладене, заявниця просить суд встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: уродженки с. Октябрське Володарського району, Донецької області, Україна, що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Маріуполь, Донецької області, Україна.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 листопада 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або АТО відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, заявник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд під час розгляду справи не врахував, що можливість збору доказів смерті особи на окупованій території істотно обмежена, на момент смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не можливо було отримати лікарське свідоцтво про смерть, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». В березні 2022 року велись активні бойові дій на території міста Маріуполь Донецької області, не працювали служби та організації які б зафіксували смерть та встановили причину смерті померлої.

Заявником були зібрані всі можливі докази, які достовірно підтверджують смерть ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Маріуполь, а саме пояснення самого заявника, щодо обставин в яких вони перебували на той час, вік матері та її стан здоров`я, особисте листування зі свідками які достовірно вказують про смерть її матері, пояснення в поліцію та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Вважає, що судом першої інстанції прийнято рішення з порушенням норм матеріального права, що в свою чергу не відповідає нормам процесуального права, без врахування висновків Верховного суду з аналогічних справ, не дана належна оцінка доказам у справі, а отже підлягає скасуванню у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Учасники справи в суд апеляційної інстанції не з`явились, хоча належним чином були повідомлені судом про час та місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за таких обставин не здійснювалось, відповідно до ст. 247 ЦПК України.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 та свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 (.а.с.08, 09).

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч.1 ст.317 ЦПК України).

Статтею 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022, вся територія Маріупольського району Донецької області є тимчасово окупованою російською федерацією з 05.03.2022.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України визначено поняття допустимості, належності, достовірності та достатності доказів, як засобів доказування при здійсненні цивільного процесуального судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, яка в повній мірі кореспондується із приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, за правилами ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, на обґрунтування заявлених вимог про встановлення факту смерті особи в певний час заявниками було надано докази внесення до ЄРДР відомостей за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (кримінальне провадження № 0000501 від 20.10.2022) та листування з мобільного застосунку «Viber».

Однак, сам по собі факт внесення до ЄРДР відомостей за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, без винесення будь-яких інших процесуальних рішень правоохоронних органів, або ж без відповідних висновків судових експертів, проведених в ході досудового розслідування, жодним чином не доводить обставин, які підлягають доведенню в рамках даного судового провадження.

Крім того, суд, оцінюючи надану заявником переписку в мобільному застосунку «Viber» на предмет її належності та допустимості, виходить із основних засад законності, не приймає даний доказ до уваги, а також ставить під сумнів його достовірність. З даних скріншотів не вбачається, що інформація, зазначена у них, стосується саме заявниці ОСОБА_1 , її матері та обставин, на які покликається заявниця.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявником не надано доказів, які достовірно свідчать про смерть особи в певний час і за певних обставин.

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Виходячи з наведеного, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про встановлення факту.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження судом першої інстанції, спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 листопада 2023 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2023 року.

Головуючий

Судді :