Справа № 357/6345/22
Провадження № 2-др/357/17/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., при секретарі Кононюк П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича, про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича, Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», про визнання торгів недійсними, визнання недійсним та скасування протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним та скасування акта про проведення електронних торгів, -

В С Т А Н О В И В:

28.07.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати недійсними електронні торги на реалізацію арештованого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , визнати недійсним і скасувати протокол про проведення електронних торгів №563929 від 22.12.2021 та визнати недійсним і скасувати акт про реалізацію предмета іпотеки від 11.01.2022, а саме квартири АДРЕСА_1 .

02.08.2022 судом прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, 01.11.2022 судом закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

24.01.2023 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича, Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», про визнання торгів недійсними, визнання недійсним та скасування протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним та скасування акта про проведення електронних торгів, залишено без розгляду.

26.01.2023 приватний виконавець - Чучков Михайло Олександрович, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, що зареєстрована судом 02.02.2023, подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_1 на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн., мотивуючи тим, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.01.2023 у справі №357/6345/22 позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця Чучкова М.О.,ДП «Сетам», третя особа: АТ «Укрсиббанк», про визнання торгів недійсними, визнання недійсним та скасування протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним та скасування акта про проведення електронних торгів, залишено без розгляду. Між Адвокатом Патериловим В.В. та приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. був укладений Договір про надання правової (правничої) допомоги б/н від 01.07.2020. Відповідно до Додаткової угоди №5 від 24.01.2023 до Договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 01.07.2020, Акту приймання-передачі виконаних робіт до Додаткової угоди №5 від 24.01.2023 до Договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 01.07.2020, квитанції до прибуткового касового ордеру №5 від 24.01.2023, приватний виконавець поніс витрати на правничу допомогу у зв?язку із розглядом цієї справи на загальну суму 4000,00 грн., а саме: 2500,00 грн. за складання відзиву у жовтні 2022 року та 1500,00грн. за участь у судовому засіданні 24.01.2023. У відзиві у жовтні 2022 року, тобто до закінчення судових дебатів у справі, він заявив про суму витрат на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. за складання цього відзиву. Остаточна сума витрат на правничу допомогу визначена з урахуванням додаткових витрат за участь адвоката Патерилова В.В. у судовому засіданні 24.01.2023, враховуючи складність справи, тривалість її розгляду, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторін, можна дійти до висновку, що обсяг понесенихприватним виконавцем Чучковим М.О. витрат на правничу допомогу на загальну суму 4000,00 грн. є реальним та документально підтвердженим, а тому ця заява підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 142 ЦІК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов?язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дійпозивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п?ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п?ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв?язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев?ятої статті 141 цього Кодексу.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали додані до заяви, дійшов до наступних висновків.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги на рахунок держави.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Так, ст. 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а залишення позову без розгляду на підставі п. 3 ч.1 ст.257 ЦПК України- це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантоване статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Таким чином, за змістом ч. 5 ст. 142 ЦПК України стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно було довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Отже, нормою ч. 5 ст. 142 ЦПК України, на яку відповідач посилається як на підставу стягнення судових витрат з позивача, передбачено право відповідача заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17, від 24.03.2021 у справі № 922/2157/20, від 21.01.2020 у справі № 922/3422/18, від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 у справі № 924/804/20, від 15.09.2021 у справі № 902/136/21.

Така ж позиція висловлена у п. 38 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», а саме, що в разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишена без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 26 вересня 2018 року по справі №148/312/16-ц, у постанові від 12 листопада 2020 року у справі № 359/9512/17, у постанові від 14.01.2021 року у справі № 521/3011/18.

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПУ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З викладеного убачається, що стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, у разі залишення позову без розгляду можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Разом з тим, стороною відповідача в заяві про компенсацію витрат не зазначено та не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Крім того, матеріали справи не містять доказів та постановлених судом ухвал в порядку Глави 9 «Заходи процесуального примусу» щодо зловживання позивачем чи її представником процесуальними правами, чи неправильних дій позивача при звернення до суду з вказаним позовом.

Тому, вирішуючи вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для стягнення з позивача на користь відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн., тому відмовляє приватному виконавцю Чучкову Михайлу Олександровичу в задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат.

Керуючись ст. 137, 142, 246, 270, 257, 258, 260, 353, 354, 355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича, про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича, Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», про визнання торгів недійсними, визнання недійсним та скасування протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним та скасування акта про проведення електронних торгів, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена 13.02.2023.

Суддя О. В. Бондаренко