Справа № 307/3891/23
Провадження № 2-др/307/8/23
УХВАЛА

27 грудня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Чопик В.В., за участю секретаря судового засідання Томишинець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Врона А.В. про розподіл судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Врона А.В. про стягнення з позивача ОСОБА_2 понесених судових витрат по справі за позовом представника позивача ОСОБА_2 адвоката Гримут Т.В. до ОСОБА_1 третьої особи Органу опіки та піклування Солотвинської селищної ради про позбавлення батьківських прав. в розмірі 30000 грн.

В обґрунтування зазначено, що у провадженні Тячівського районного суду перебула вище вказана справа за позовом представника позивача ОСОБА_2 адвоката Гримут Т.В до ОСОБА_1 третьої особи Органу опіки та піклування Солотвинської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатом Вроною А.В. було укладено договір про надання правової допомоги №393 від 28.09.2023 року, а в подальшому Додаткову угоду №1 від 28.09.2023 року про встановлення фіксованого розміру гонорару адвоката в розмірі 30 000 грн.

В підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу посилається на додаткову угоду №1 від 28.09.2023 року, акт приймання-здачі наданих послуг від 25 жовтня 2023 року та квитанцію №1394054 від 25.10.2023 року.

Тому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Врона А.С. в судове засідання не з`явилися, надали клопотання про розгляд заяви про розподіл витрат у їх відсутності.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Гримут Т.В. у відповідь на заяву надала клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 5000 грн.

На підставі ст. 247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Врона А.С. на дано додаткову угоду №1 від 28.09.2023 року, акт приймання-здачі наданих послуг від 25 жовтня 2023 року та квитанцію №1394054 від 25.10.2023 року.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Також ЦПК України містить норми щодо розподілу судових витрат у разі ухвалення судового рішення (частина друга статті 141 ЦПК України) та у випадках, коли вимоги позивача судом по суті не розглядалися, але справа провадженням закінчується у зв`язку із закриттям такого чи залишенням справи без розгляду (стаття 142 ЦПК України).

Так ч.5ст.142 ЦПК України наголошує, що у разі закриття провадження у справі або залишення позовної заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, наслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відтак, в порядку визначеному ч.5 ст.142 ЦПК України можуть бути компенсовані витрати, пов`язані з розглядом справи виключно, якщо відповідач доведе факт того, що вони настали внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55,124 Конституції України є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Позивач, скориставшись своїм правом захисту інтересів звернулась до суду з відповідним позовом, і до розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Гримут Тетяна Василівна до ОСОБА_1 , де третя особа Орган опіки та піклування Солотвинської селищної ради в особі виконавчого комітету Солотвинської селищної ради, Тячівського району, Закарпатської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів залишено без розгляду.

Відповідно до ч. 5ст. 142 ЦПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені під час розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Відповідно до частини першої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Разом з тим, стороною відповідача в заяві щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу не зазначено та не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені.

З системного тлумачення положень ч.ч. 5, 6 ст.142, ч. 9 ст.141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 5ст. 142 ЦПК України передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі №521/3011/18.

Таким чином, закриття провадження в справі або залишення позову без розгляду не підтверджує відсутність спору позивача з відповідачем, відсутність предмета спору чи зловживання позивачем своїми процесуальними правами.

Сам по собі факт залишення позову без розгляду у справі не є безумовною підставою компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судом встановлено, що стороною відповідача не наведено обставин та не надано на їх підтвердження доказів, які б дали змогу зробити висновок про необґрунтованість дій позивача по справі, що зумовили понесення відповідачем заявлених до стягнення витрат, що в свою чергу виключає можливість для задоволення заяви про їх компенсацію із застосуванням ч.5 ст.142 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем було допущено зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, як то передбачено вимогами ч. 9ст. 141 ЦПК України, що виключає собою підстави для задоволення вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи. Однак враховуючи те, що в клопотанні про зменшення розміру судових витрат представником-адвокатом Гримут Т.В., яка діє від імені позивача ОСОБА_2 , визнано витрати на суму 5000 грн., тому суд вважає, що подану заяву про розподіл судових витрат слід задовольнити частково.

На підставі наведеного, керуючись ч.ч.3,8 ст.141, ст.142, ч.2 ст.247, ст..ст. 259,260 п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Врона Андрія Валентиновича про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у справі №307/3891/23 у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

На ухвалу суду до Закарпатського апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а учасником справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 354 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя : В.В.Чопик