Справа № 314/3471/22
Провадження № 2/314/236/2023
25.12.2023 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Капітонова Є.М.,
секретар судового засідання Кравець К.О.,
розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ цивільну справу за позовом Першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури Соколова М. в інтересах держави в особі Вільнянської міської ради до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, ОСОБА_1 про визнання незаконним за скасування наказу та зобов`язання повернути земельну ділянку,
за участю представника позивача прокурора Пархомова Є.В.,
представника позивача ОСОБА_2 ,
Перший заступник керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області звернувся до суду в інтересах держави в особі Вільнянської міської ради до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, ОСОБА_1 про визнання незаконним за скасування наказу та зобов`язання повернути земельну ділянку, де просить:
В обґрунтування позову посилається на наступне.
Запорізькою окружною прокуратурою Запорізької області вивчено питання законності безоплатної передачі у власність громадянам земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, що розташовані на території Запорізької області та встановлено факт незаконного набуття ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку шляхом повторного використання права на безоплатну приватизацію земельної ділянки одного виду цільового призначення, що. таким чином, суперечить вимогам законодавства.
В судовому засіданні прокурор, представник позивача підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідачі, представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 отримала земельну ділянку у власність повторно, що суперечить вимогам ЗК України.
Відповідно до статей 13,19 Конституції України від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (частина перша статті 14 Конституції України, стаття 1 ЗК України).
Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:
а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;
б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;
в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
За вимогами ч.4 ст.116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга статті 152 ЗК України). Залежно від обставин справи вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку суд може кваліфікувати як негаторний позов.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
За визначенням ч.1,2 ст.228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
Згідно з ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Суд зазначає, що правочин є нікчемним у зв`язку з тим, що правочин вчинений з порушенням публічного порядку.
Відносно якості Закону, суд зауважує, що як вищезазначені нормативно-правові акти, так і чисельна, усталена судова практика вирішення спорів відносно даної категорії справ, є доступними, зрозумілими та очевидно передбачуваними, а отже, не можуть ставитись в обґрунтованість того, що сторони не знали чи не могли знати про наслідки вчинення такого правочину, а саме відсутності юридичних наслідків набуття права власності та земельну ділянку, як відчужувачем так і набувачем.
Одночасно, суд зазначає, що визначення правочину нікчемним, в мотивувальній частині судового рішення, є правовою підставою для скасування державної реєстрації речового права на об`єкт нерухомого майна.
Відносно обраного способу захисту, суд виходить з наступного.
Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду (пункт 5.6, Постанова ВП ВС, 21.09.22, справа №908/976/19 (№ у ЄДРСР 108930841).
Суд зауважує, що констатація наявності зобов`язання повернути земельну ділянку на користь позивача, не є ефективний засобом направленим на відновлення порушеного права позивача, оскільки перспектива примусового виконання судового рішення про зобов`язання повернути земельну ділянку, зводиться до доведення наявності такого зобов`язання Відповідачеві (Боржнику).
Суд приходить до висновку, що ефективний засобом направленим на відновлення порушеного права позивача, в обсязі складових права власності (володіння, користування та розпорядження) як «титульно», так і реально (фактично) є задоволення позову з визначеним формулюванням «повернути земельну ділянку».
Формулювання в судовому рішенні - «повернути земельну ділянку», на переконання суду, в повному обсязі може забезпечити відновленню порушеного права, забезпеченню застосування ефективних механізмів (засобів) примусового характеру при виконанні судового рішення, відновленню прав власника в повному обсязі (титульно та реально (фактично)).
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про задоволення позову частково в частині повернення земельної ділянки.
Відносно визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 29.07.2020 № 8-5294/15-20-СГ, суд в задоволенні позовних вимог відмовляє, у зв`язку з визнанням правочину нікчемним, що в силу ч.2 ст.215 ЦК України не вимагає визнання судом такого правочину недійсним.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 141, 263 - 265, 268, 273, 280 - 283, 293, 294 ЦПК України, суд
Позов Першого заступника керівника Запорізької окружної прокуратури Соколова М. в інтересах держави в особі Вільнянської міської ради до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, ОСОБА_1 про визнання незаконним за скасування наказу та зобов`язання повернути земельну ділянку задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

День складення повного судового рішення 27.12.2023.

Суддя Євген Миколайович Капітонов

27.12.2023