ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1495/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Єрош Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини, зарахування однорідних позовних вимог,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В ході розгляду справи відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом до позивача про звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини, зарахування однорідних позовних вимог.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, зустрічний позов не визнали, пояснивши, що 10.11.2005 року сторони уклали між собою шлюб. В період зареєстрованого шлюбу у них народився ІНФОРМАЦІЯ_1 син ОСОБА_5 . 26.05.2009 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2009 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання їх спільної дитини ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини від всіх його доходів щомісяця до його повноліття. Але відповідач не виконував вказане рішення суду, в результаті чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.12.2019 року було припинено стягнення аліментів з ОСОБА_6 на підставі рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2009 року з моменту вступу даного рішення в законну силу та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини від всіх її доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення вступило в законну силу 2.06.2020 року. Таким чином, заборгованість відповідача ОСОБА_6 перед позивачем ОСОБА_3 утворилась з дня подачі позову до суду і до 2.06.2020 року. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого 26.07.2021 року Дарницьким відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), сума заборгованості зі сплати аліментів складає 240 113 грн. 70 коп. Тому вказану суму просять стягнути з відповідача ОСОБА_6 на користь позивача ОСОБА_3 в судовому порядку. В задоволенні зустрічного позову просять відмовити в повному обсязі, так як підставі для звільнення ОСОБА_6 від сплати аліментів відсутні, а зустрічний позов заявлений безпідставно і необґрунтовано.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні первісний позов не визнав, зустрічний позов підтримав, просив його задовольнити, пояснивши, що заборгованість по аліментам, яку визнає ОСОБА_6 , виникла у зв`язку з невиконанням відповідачем рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2009 року. Діюче законодавство, включаючи і Сімейний кодекс України, не передбачає стягнення заборгованості аліментів на утримання дитини з платника аліментів на користь одержувача аліментів в окремому позовному провадженні. Посилання позивача та його представника на ст.194 та ст.187 СК України не може бути взяті судом до уваги, оскільки вказані норми права регулюють стягнення заборгованості по сплаті аліментів за невиконання умов нотаріального договору, укладеного між батьками. Тому первісний позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_6 підлягає звільненню від заборгованості по сплаті аліментів за період з січня 2016 року по червень 2020 року, які були стягнуті на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2009 року по цивільній справі №2-1429/09 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця, оскільки спільний син сторін в цей період проживав з батьком і саме ОСОБА_6 повністю утримував свою дитину, піклувався за його навчання, відпочинок, дозвілля, тощо. Вказана обставина була встановлена рішеннями Дарницького районного суду м. Києва від 22.10.2019 року та від 10.12.2019 року, тому не підлягає доказуванню при розгляді даної справи. Тим же рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.12.2019 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 були стягнуті аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини з усіх її доходів щомісяця. За змістом розрахунку державного виконавця від 15.11.2021 року за період стягнення аліментів з ОСОБА_6 , коли дитина ще не проживала з ним, з листопада 2008 року по грудень 2015 року розмір заборгованості по сплаті аліментів складає 70 386 грн. 95 коп. Крім того, як вбачається з розрахунку державного виконавця від 17.09.2021 року в іншому виконавчому провадженні заборгованість ОСОБА_3 перед ОСОБА_6 по сплаті аліментів за період проживання сина з батьком станом на 1.09.2021 року становить 150 092 грн. 55 коп. Оскільки в двох різних виконавчих провадженням ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є одночасно і стягувачами і боржниками щодо стягнення аліментів на утримання їх спільного сина ОСОБА_8 , тому просить зарахувати зустрічні однорідні зобов`язання з погашення заборгованості по сплаті аліментів шляхом визнання погашеним боргу ОСОБА_6 перед ОСОБА_3 в розмірі 70 386 грн. 95 коп., який виник за період з листопада 2008 року по грудень 2015 року, а також шляхом визнання погашеним боргу ОСОБА_3 перед ОСОБА_6 в розмірі 70 386 грн. 95 коп., який виник за період з серпня 2018 року по лютий 2020 року.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що первісний позов не підлягає задоволенню, а зустрічний позов необхідно задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

У відповідності до ч.1, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати до досягнення нею повноліття.

Як наголошує ч.2, ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Як встановлено в судовому засіданні, 10.11.2005 року сторони уклали між собою шлюб. В період зареєстрованого шлюбу у них народився ІНФОРМАЦІЯ_1 син ОСОБА_5 (а.с.56). 26.05.2009 року шлюб між сторонами було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.55). Вказані вище обставини не заперечувались учасниками справи, тому не підлягають доказуванню в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України.

За змістом ч.4-5, ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

За змістом рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2009 року з ОСОБА_6 було стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання їх спільної дитини: сина ОСОБА_9 в розмірі 1/4 частини від всіх його доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття (а.с.57). З цим рішенням ОСОБА_6 погоджувався, оскільки син на той час проживав разом з матір`ю.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.10.2019 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визначення місця проживання сина ОСОБА_5 з матір`ю було відмовлено. Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_5 з батьком ОСОБА_6 . Дане рішення набрало законної сили 12.05.2020 року (а.с.58-61).

Також рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.12.2019 року припинено стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця, визначеного рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2009 року; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання їх спільної дитини: сина ОСОБА_9 в розмірі 1/4 частини з усіх її доходів щомісяця з 14.08.2018 року і до досягнення ним повноліття (а.с.62-67). Дане рішення набрало законної сили 3.06.2020 року.

Як регламентує ч.2, ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як зазначає ч.3, ст.194 СК України заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

За змістом ч.1; 3-4, ст.187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві.

Така заява може бути ним відкликана.

3. На підставі заяви одного з батьків аліменти можуть бути відраховані і тоді, коли загальна сума, яка підлягає відрахуванню на підставі заяви та виконавчих документів, перевищує половину заробітної плати, пенсії, стипендії, а також якщо з нього вже стягуються аліменти на іншу дитину.

4. Особа, на користь якої присуджено аліменти на дитину, може самостійно подати заяву з виконавчим листом про відрахування аліментів із заробітної плати, пенсії, стипендії або іншого доходу платника аліментів безпосередньо за місцем виплати платникові аліментів заробітної плати, пенсії, стипендії або іншого доходу.

На підставі заяви такої особи аліменти відраховуються із заробітної плати, пенсії, стипендії або іншого доходу платника аліментів у розмірі, зазначеному у виконавчому листі, та в строки, визначені частиною другою цієї статті, і перераховуються особі, на користь якої присуджені аліменти, за її адресою або на рахунок, зазначений у заяві.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 просять у своєму позові стягнути з відповідача ОСОБА_6 заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_9 , складає 240 113 грн. 70 коп. на підставі не виконання відповідачем рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2009 року.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідач ОСОБА_6 визнає, що син сторін ОСОБА_5 в період з листопада 2008 року по грудень 2015 року проживав разом з матір`ю ОСОБА_3 , про що заявив у судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_7 .

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 15.11.2021 року, виконаним головним державним виконавцем Данилюк О.Б., сума заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_6 перед стягувачем ОСОБА_3 станом на 2.06.2020 року становить 237 760 грн. 16 коп. (а.с.202-205).

Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що діюче законодавство України, включаючи і Сімейний кодекс України, не передбачає стягнення заборгованості аліментів на утримання дитини з платника аліментів на користь одержувача аліментів в окремому позовному провадженні. Задоволення первісного позову ОСОБА_3 може призвести до подвійного стягнення платежу (аліментів) з ОСОБА_6 , що порушує останнього конституційний обов`язок на утримання своєї дитини і відповідальність за невиконання такого обов`язку. Посилання позивача та його представника на ст.194 та ст.187 СК України суд не приймає до уваги, оскільки вказані норми права регулюють стягнення заборгованості по сплаті аліментів за заявою платника аліментів, який добровільно бажає їх сплачувати, а не за рішенням суду. За таких обставин в задоволенні первісного позову необхідно відмовити в повному обсязі.

За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є повне забезпечення інтересів своєї дитини.

Як наголошує ч.2, ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно п.п.2, п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судом окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Як встановлено судом і не заперечувалось сторонами по справі та їх представниками в судовому засіданні, неповнолітній син сторін ОСОБА_8 в період з листопада 2008 року по грудень 2015 року проживав разом з матір`ю ОСОБА_3 , а з січня 2016 року по червень 2020 року мешкав разом з батьком ОСОБА_6 . Вказані обставини знайшли своє відображення та підтвердження і в рішеннях Дарницького районного суду м. Києва від 22.10.2019 року та від 10.12.2019 року (а.с.7-9; 58-61; 62-67), а також в Постанові Київського апеляційного суду від 3.06.2020 року (а.с.68-75).

За правилами ч.1, ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

За описаних вище обставин суд приходить до висновку, що оскільки син сторін ОСОБА_5 в період з січня 2016 року по червень 2020 року мешкав разом з батьком ОСОБА_6 , який повністю утримував його за свої власні кошти, тому ОСОБА_6 необхідно звільнити від заборгованості по сплаті аліментів за період з січня 2016 року по червень 2020 року, які були стягнуті на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2009 року по цивільній справі №2-1429/09 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця, починаючи з 17.11.2008 року до досягнення ним повноліття.

Також як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 15.11.2021 року, виконаним головним державним виконавцем Данилюк О.Б., сума заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_6 перед стягувачем ОСОБА_3 за період з листопада 2008 року по грудень 2015 року включно становить 70 386 грн. 95 коп. (а.с.202-204). А з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів у іншому виконавчому провадженні заборгованість ОСОБА_3 перед ОСОБА_6 за період проживання сина з батьком станом на 1.09.2021 року становить 150 092 грн. 55 коп. (а.с.179-181).

Згідно ч.1-2, ст.601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до п.2, ч.1, ст.602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог: про стягнення аліментів.

Оцінюючи вказані обставини та надані докази сторонами по справі, суд вважає, що оскільки відповідач ОСОБА_6 просить зарахувати зустрічні однорідні зобов`язання з погашення заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які не є стягненням аліментів, а є існуючою заборгованістю по сплаті аліментів, тому слід визнати одночасно погашеною заборгованість по аліментам ОСОБА_6 перед ОСОБА_3 в розмірі 70 386 грн. 95 коп., яка виникла в період з листопада 2008 року по грудень 2015 року у виконавчому провадженні ВП №50428918, відкритому Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати погашеною заборгованість по аліментам ОСОБА_3 перед ОСОБА_6 в розмірі 70 386 грн. 95 коп., яка виникла в період з серпня 2018 року по лютий 2020 року у виконавчому провадженні ВП №62575188, відкритому Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст.133; 141 ЦПК України оскільки суд відмовляє у задоволенні первісного позову, тому судовий збір, від якого була звільнена позивачка при зверненні до суду, відноситься за рахунок держави. При задоволенні зустрічного позову з відповідача ОСОБА_3 на користь держави необхідно стягнути 2 147 грн. 20 коп. судового збору (за дві позовні вимоги), від якого був звільнений позивач за зустрічним позовом при зверненні до суду.

Керуючись ст.4; 10; 12-13; 76-80; 81; 133; 141; 259; 263-265 ЦПК України, на підставі ст.18; 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, ст.141; 180-182; 197; 273 СК України, ч.4-5, ст.82 ЦПК України,ст.8; 11 Закону України „Про охорону дитинства", п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судом окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 240 113 грн. 70 коп. заборгованості по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Зустрічний позов задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) від сплати заборгованості по аліментам за період з січня 2016 року по червень 2020 року, які були стягнуті на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.04.2009 року по цивільній справі №2-1429/09 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця, починаючи з 17.11.2008 року до досягнення ним повноліття.

Зарахувати зустрічні однорідні зобов`язання з погашення заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

- визнати погашеною заборгованість по аліментам ОСОБА_2 перед ОСОБА_10 в розмірі 70 386 грн. 95 коп., яка виникла в період з листопада 2008 року по грудень 2015 року у виконавчому провадженні ВП №50428918, відкритому Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнати погашеною заборгованість по аліментам ОСОБА_1 перед ОСОБА_11 в розмірі 70 386 грн. 95 коп., яка виникла в період з серпня 2018 року по лютий 2020 року у виконавчому провадженні ВП №62575188, відкритому Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 2 147 грн. 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Суддя :