РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14.12.2023

Справа № 522/16780/23

Провадження № 2/522/6373/23

Приморський районний суд м. Одеси у складі судді Ярема Х.С. розглянув за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , Суворівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) про визнання батьківства .

ВСТАНОВИВ:

25.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 .

Позивач просить суд: визнати його батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати Суворівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) внести відповідні зміни щодо батька до актового запису № 1779 про народження ОСОБА_4

08.09.2023 відкрито загальне позовне провадження.

16.10.2023 третя особа подала пояснення.

07.11.2023 закрито підготовче провадження.

Третя особа проти позову не заперечувала.

Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України.

На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за сукупністю підстав, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Позов обґрунтовано тим, що 13.10.2022 у ОСОБА_3 , яка на той час перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 , народився син ОСОБА_4 , батьком якого був записаний чоловік його матері ОСОБА_2 . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.04.2023 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірваний. У липні 2023 року позивач від матері дитини дізнався про те, що він є біологічним батьком дитини, що було підтверджено висновком молекулярно-генетичної експертизи №270 від 087.08.2023, де ймовірність батьківства позивача визначена як 99,999999%.

Судом встановлено такі фактичні обставини.

13.06.2017 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, зареєстрований Малиновським районним у місті Одесі Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1255, який було розірвано рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.04.2023 справа № 523/2667/23 (а.с.7-8).

У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , батьками якого були записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а Суворівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис № 1779 (свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1 від 13.12.2022).

Згідно з Висновком молекулярно-генетичної експертизи №270 від 08.08.2023 судового експерта-імунолога ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може являтися біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ймовірністю 99,999999%, таким чином, батьківство практично доведене.

Висновки суду.

Згідно з ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно з ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Згідно з ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Згідно з ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Тлумачення статті 129 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для підтвердження батьківства особи яка вважає себе біологічним батьком дитини. Підставою для встановлення батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 399/1029/15-ц вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 760/3977/15-ц зазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами.

Судом встановлено, що у зв`язку із народженням ОСОБА_4 13.10.2022 у подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дружина була записана матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

На підтвердження свого батьківства позивач надає висновок № 270 молекулярно-генетичної експертизи від 08.08.2023 судового експерта-імунолога ОСОБА_5 , за яким ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ймовірністю 99,999999%., що свідчить про практичну доведеність батьківства позивача.

Керуючись ст. ст. 263-265, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. А-Іванівка, Миколаївського району, Одеської області) батьком ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі.

Зобов`язати Суворовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису № 1779, складеного 13.12.2022 Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про народження ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- виключити з актового запису відомості про батька - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 );

- записати батьком дитини - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 );

- прізвище дитини змінити з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », по батькові змінити з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 27.12.2023.

Суддя Ярема Х.С.