Справа № 466/7688/23 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/811/3046/23 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м.Львів

Справа № 466/7688/23 Провадження № 22-ц/811/3046/23

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Суда В.І.

з участю: ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова, ухвалене у м.Львові 28 вересня 2023 року у складі судді Білінської Г.Б., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

встановив:

24 липня 2023 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, які призначені на підставі судового наказу Шевченківського районного суду м. Львова від 24 квітня 2023 року, про стягнення з нього ( ОСОБА_2 ) на користь ОСОБА_3 аліментів на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/8 частини із всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Просить припинити стягнення аліментів, визначених судовим наказом. В обґрунтування позову посилається на те, що Шевченківським районним судом м. Львова 24 квітня 2023 року видано судовий наказ про стягнення з нього ( ОСОБА_2 ) на користь ОСОБА_3 аліментів на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку; ухваленно проводити стягнення аліментів з моменту подання заяви - 3 квітня 2023 року, до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу ОСОБА_3 приховала відомості про наявність у нього (позивача) дитини від першого шлюбу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також перебуває на його утриманні. Крім того, на його утриманні перебувають батьки, які є непрацюючими та інвалідами 3 групи. Батьки потребують матеріальної підтримки, оскільки розмір їхньої пенсії по інвалідності становить 2093 грн., вони є пенсіонерами за віком, що не дозволяє їм належним чином забезпечити витрати на харчування та лікування. Стверджує, що він ( ОСОБА_2 ) у добровільному порядку надавав відповідачу необхідні кошти для дитини. Однак його матеріальне становище змінилося, оскільки з лютого 2023 року по теперішній час він не отримує заробітної плати через наявність кримінального провадження відносно нього за ч.3 ст. 369-2 КК України, яке розглядається Галицьким районним судом м. Львова. Вказує, що звільнитися з військової служби і знайти іншу роботу він не має можливості в період дії воєнного стану, оскільки є військовослужбовцем. Просить зменшити розмір аліментів.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 28 вересня 2023 року в позові відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 . Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення його позову. Вказує, що з довідки про отримані ним доходи, наданої до матеріалів справи, видно, що останній раз він отримував заробітну плату у січні 2023 року, в лютому, березні та квітні 2023 року заробітна плата йому (позивачу) не нараховувалася і не виплачувалася, що є підтвердженням зміни його майнового стану. Крім того, до апеляційної скарги ним ( ОСОБА_2 ) надано довідку про доходи за період з березня 2023 року по серпень 2023 року, з якої також вбачається, що він є працюючим військовослужбовцем, однак заробітна плата за зазначений період йому не нараховується і не виплачується. Вказана довідка підтверджує погіршення його майнового становища. Зазначає, що будь-яких інших видів заробітку він не має.

13 грудня 2023 року представником відповідача ОСОБА_6 подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Представник відповідача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що 24 квітня 2023 року Шевченківським районним судом м. Львова видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

З свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 20 січня 2012 року вбачається, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Батьки позивача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є інвалідами 3 групи загального захворювання та отримують пенсію по інвалідності, що підтверджується копіями посвідчень № та № .

З довідки про доходи №173 від 16 травня 2023 року вбачається, що дохід ОСОБА_2 з 1 листопада 2022 року по 31 січня 2022 року за винятком утримань та аліментів становить 132 672,66 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. ст. 150, 180 цього Кодексу батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно із ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно із пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що у нього від попереднього шлюбу є на утриманні малолітній син, а також батьки, які є інвалідами 3 групи.

Згідно із ст. 192 СК України можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

ОСОБА_2 не надано суду доказів погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з наявністю дитини від попереднього шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Відповідно до судового наказу Шевченківського районного суду м.Львова від 24 квітня 2023 року визначений розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам.

З Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта батькам позивача належить велика кількість нерухомого майна, зокрема, квартири, земельні ділянки та гаражі. Батьки позивача ОСОБА_2 отримують пенсію по інвалідності.

З урахуванням встановленого, доводи позивача про те, що при визначені розміру аліментів не враховано перебування на його утриманні батьків, не заслуговують на увагу, оскільки належних доказів на підтвердження зазначених обставин ним не надано. Наявність у відповідача батьків за недоведеністю того, що вони потребують допомоги, не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, та не звільняє батька від обов`язку утримувати дитину.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Позивачем не доведені обставини, які б свідчили про зміну його матеріального або сімейного стану, або що існують інші поважні причини, які б давали підстави для зменшення розміру стягнутих з нього на користь відповідача аліментів.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в позові.

З висновками суду, які відповідають встановленим обставинам справи, належить погодитися, оскільки судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення суду в оскарженій частині не встановлені.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 28 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 19 грудня 2023 року.

Головуючий-______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуля