Справа № 756/539/22 Головуючий в суді І інстанції Диба О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

28 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Журавльов Олександр Миколайович, на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 25 квітня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Затишна Оселя» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувало тим, що відповідачами було порушено умови Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 28 грудня 2016 року щодо оплати наданих комунальних послуг.

13 червня 2016 року проведені Збори співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за результатом чого складено Протокол №1 від 13 червня 2016 року Зборів співвласників багатоквартирного будинку.

Зі змісту Протоколу №1 від 13 червня 2016 року вбачається, що за результатом проведеного голосування співвласниками будинку вирішено визначити ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» управителем багатоквартирного будинку за вищевказаною адресою, затверджено укладення з управителем договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком; визначено уповноважених осіб на укладення від імені співвласників будинку договору з ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

28 грудня 2016 року між ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» та уповноваженими співвласниками багатоквартирного будинку укладено Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Згідно з Актом прийняття-передачі житлового будинку №20 від 25 січня 2017 року будинок передано в управління ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя».

Протоколом №3 Зборів співвласників багатоквартирного будинку від 23 березня 2019 року було вирішено встановити ціну на послуги з управління багатоквартирним будинком з 01 березня 2019 року - 6,94 грн. за кв.метр. Також було вирішено встановити пости охорони та затвердити вартість охорони не більше 170 грн. в місяць з одного житлового/нежитлового приміщення.

З метою виконання надання послуг охорони по будинку між ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» та ТОВ «Охоронне агентство «Козак» укладено Договір про надання послуг з охорони №30-08-2019К від 30 серпня 20219 року.

Відповідно до рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 року визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2 .

Позивач вважає, що з огляду на те, що вказана квартира перебуває у спільній власності відповідачів, то останні мають брати участь у витратах на збереження спільного майна порівну.

Товариство зазначає, що відповідачі неналежним чином виконували обов`язки щодо оплати комунальних послуг за договором, в зв`язку з чим у них перед ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» виник борг в розмірі 9 874, 36 грн., куди входить вартість послуг по охороні в розмірі 2 035 грн.

У зв`язку з вищевикладеним, ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» просило суд стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» заборгованість за житлово-комунальні послуги з кожного в розмірі 4 937,18 грн.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 25 квітня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Затишна Оселя» заборгованості у розмірі 4 914,68 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Затишна Оселя» заборгованості у розмірі 789, 68 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням в частині задоволених вимог, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині стягнення з неї заборгованості у розмірі 4 914, 68 грн. та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позов задовольнити частково.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що фізичної можливості потрапити до квартири вона не мала, оскільки не мала ключів, а отже позивачем не доведено факту користування нею послугами, які ним надавались.

Вважає, що сплата часткового боргу ОСОБА_2 додатково свідчить про факт визнання і прийняття останнім послуг від позивача.

Апелянт вважає, що позивач жодним чином не вказує та не надає доказів того, які саме умови для проживання і задоволення потреб створені, чи має вона можливість приймати належним чином надані послуги, користуватися останніми, крім того, чи надавала вона ОСОБА_2 повноваження на управління належній їй частини квартири, або іншим чином розподілити витрати на утримання.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним її залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі як власники квартири та споживачі житлово-комунальних послуг зобов`язані не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири та прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з протоколом №1 Зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 від 13 червня 2016 року за результатами голосування за пунктом першим порядку денного прийнято рішення визначити ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» управителем багатоквартирним будинком за адресою АДРЕСА_1 , затвердити укладення договору з управителем про надання послуг з управління багатоквартирним будинком на умовах, визначених сторонами (уповноваженими особами сторін). Включити до умов договору з управління багатоквартирним будинком тариф у розмірі, що не перевищує 4, 16 грн за квадратний метр, при сплаті до 20-го числа - не більше 3,97 грн. за квадратний метр (а.с.25-30 т.1).

28 грудня 2016 року між ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» (Управитель) та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в особі уповноважених загальними зборами осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що діяли на підставі рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку №1 від 13 червня 2016 року уклали Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (а.с. 7-13 т.1).

Відповідно до пункту 1 Договору управитель зобов`язується надавати Співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , а Співвласники зобов`язуються оплачувати Управителю зазначену послугу, згідно з вимогами законодавства України та умовами цього Договору (а.с. 7 т.1).

Згідно з пунтом 4 Договору Послуга полягає у забезпеченні Управителем належного утримання і ремонту спільного майна Будинку та його прибудинкової території, належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб в межах здійсненої Співвласниками оплати відповідно до п.8 даного Договору (а.с.7 т.1).

25 січня 2017 року було складено та підписано акт приймання-передачі житлового будинку по АДРЕСА_1 з балансу ТОВ «Експлуатаційна компанія» в управління ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» (а.с.39-41 т.1).

Відповідно до протоколу №3 Зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 23 березня 2019 року за результатами голосування за питанням №5 порядку денного було змінено ціну на послугу з управління багатоквартирним будинком та встановити вартість послуг з 01 березня 2019 року - 6, 94 грн. за кв.метр. (а.с. 48-49 т.1).

30 серпня 2019 року між ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» (Замовник) та ТОВ «Охоронне агенство «Козак» (Виконавець) уклали Договір №30-08-2019К про надання послуг з охорони (а.с. 59-65 т.1).

Відповідно до п.1.1. Договору №30-08-2019К Виконавець зобов`язується надати послуги з охорони об`єктів замовника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а Замовник зобов`язується прийняти ці послуги та оплатити їх відповідно до умов Договору (а.с.59 т.1)

Згідно з п.2.1. Договору 30-08-2019К загальна щомісячна вартість послуг Виконавця з охорони Об`єкта складає 32 028,39 грн. з ПДВ (а.с. 59 т.1).

01 вересня 2019 року ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» (Замовник) та ТОВ «Охоронне агенство «Козак» було скалдено Акт про початок надання послуг з охорони на Об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 про те, що з 01 вересня 2019 року ТОВ «Охоронне агенство «Козак» розпочинає надання послуг згідно Договору про надання послуг з охорони від 01 вересня 2019 року (а.с.66 т.1).

Згідно з Протоколом №2 засідання уповноважених осіб від співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 28 серпня 2020 року за результатами голосування за питання 2 порядку денного було вирішено затвердити зміну ціни за обслуговування одного цілодобового посту охорони у розмірі 260 грн. в місяць з одного житлового/нежитлового приміщення (а.с. 148 т.1).

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 року було визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 серед іншого квартиру АДРЕСА_2 ; проведено поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у наступний спосіб: серед іншого визнано за ОСОБА_1 право власності на частини квартири АДРЕСА_2 та визнано за ОСОБА_9 право власності на частини квартири АДРЕСА_2 .

20 січня 2021 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 липня 2020 року залишено без змін (а.с.69-74 т.1).

Згідно з заявою від 03 березня 2021 року про визнання права власності на частину квартири за АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 ОСОБА_2 просив ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» проводити нарахування послуг з управління будинком окремо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Крім того, ним було зазначено актуальну адресу свого місця проживання та реєстрації та місце реєстрації ОСОБА_1 , на які й просив направляти рахунки на оплату послуг, додаючи при цьому копію постанови Київського апеляційного суду від 20 січня 2021 року (а.с. 67-68 т.1).

Відповідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги в період з серпня 2020 по березень 2021 року сума заборгованості ОСОБА_1 становить 4 914, 68 грн. та сума заборгованості ОСОБА_2 - 4 914, 68 грн. (а.с.147 т.1)

Згідно з копіями фіскальних чеків від 15 липня 2022 року та 19 липня 2022 року ОСОБА_2 було сплачено на рахунок ТОВ «Управляюча компанія «Затишна Оселя» платежі на утримання будинку у розмірі 2270 грн та 1855 грн (а.с.154-155 т.1).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 ЗУ Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 5 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать:1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Пунктом 1 ч.1 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги`передбачено, що споживач має правоодержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Відповідно до п.5 ч. 2ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язанийоплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до с. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

Згідно зі ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховним Судом в постанові від 24 січня 2020 рокуу справі № 910/10987/18 викладено висновок про те, що за змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 76, 77, 78, 79 ЦПК України передбачено, що доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову, оскільки позивач виконує умови договору належним чином, а відповідачі ухиляються від виконання взятих на себе зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України.

Судом встановлено, що квартира є спільною сумісною власністю подружжя, придбана на підставі договору №1331031 про участь у фонді фінансування будівництва «Столиця-1» виду А, укладеного 19 грудня 2006 року між ОСОБА_2 та ТОВ КБ «Столиця», на момент придбання квартири сторонами не оспорювався факт спільності набутого майна.

А тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27.07.2020 (ун. №756/13734/17) про поділ майна подружжя було лише змінено статус права власності відповідачів на квартиру зі спільної сумісної на спільну часткову, разом з тим, їх право власності на квартиру виникло з моменту набуття права власності на майно, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в цій частині відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги про те, що у спірний період ОСОБА_1 не проживала в квартирі та не мала можливості користуватися послугами, не спростовують законних та обґрунтованих висновків місцевого суду, позаяк вона, як власник частки квартири АДРЕСА_2 , зобов`язана нести обов`язок з її утримування та нести витрати по спожитих житлово-комунальних послугах.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування, і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, та не повторювали доводів відповідача в суді першої інстанції, належна оцінка яким була надана судом першої інстанції,апеляційна скарга не містить.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені такі порушення норм матеріального чи процесуального права, які б відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Журавльов Олександр Миколайович, залишити без задоволення, а рішення Оболонського районного суду міста Києва від 25 квітня 2023 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді: