КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/9962/22 Головуючий у І інстанції Гусак О.С.
ПОСТАНОВА

Іменем України

(вступна та резолютивна частини)

20 грудня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,

за участі секретаря Спис Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Універсал Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергеєва Олександра Олександровича, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни про визнання недійсним акту про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про придбання нерухомого майна та скасування рішення державного реєстратора.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів, враховуючи складність виготовлення повного тексту постанови, вважає за можливе проголосити її вступну та резолютивну частини, відклавши складання повного тексту на строк до п`яти днів.Керуючись ст. ст. 259, 268 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Слюсар Т.А.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 753/9962/22 Головуючий у І інстанції Гусак О.С.

Провадження №22-ц/824/12310/2023 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,

за участі секретаря Спис Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Універсал Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергеєва Олександра Олександровича, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни про визнання недійсним акту про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про придбання нерухомого майна та скасування рішення державного реєстратора,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся в суд з позовом до акціонерного товариства «Універсал Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергеєва О.О., приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О., в якому просив:

- визнати недійсним акт про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтва про придбання нерухомого майна, серія та номер: 1607 від 3 листопада 2021 року про залишення за АТ «Універсал Банк» непроданого майна, що раніше належало позивачу, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 69,7 кв.м;

- скасувати рішення Державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сергеєва О.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44819064 від 3 листопада 2021 року; номер запису про право власності/довірчої власності: 61334829, на підставі якого було здійснено державну реєстрацію права власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 69,7 кв.м.

В обґрунтування позову зазначав, що 29 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Л.О. складено акт про реалізацію предмета іпотеки, власником якої він був, а саме двокімнатної квартири АДРЕСА_1 ,загальною площею 69,7 кв.м. Даний акт видано на підставі протоколу про проведення електронних торгів "Сетам", власником якої стало АТ «Універсал Банк».

03 листопада 2021 року приватний нотаріус Сергеєв О.О. видав свідоцтво про право власності, на підставі якого винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, підставою державної реєстрації стало свідоцтво про придбання нерухомого майна.

Вважає, що вказані акти та свідоцтво є незаконними та мають бути скасовані, оскільки при описі та арешті майна приватним виконавцем боржник був відсутній, повідомлення про здійснення опису не отримував, ринкова вартість майна занижена, крім того він подав заяву про реструктуризацію кредитного зобов`язання.

Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

В доводах апеляційної скарги зазначив, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не врахував того факту, що електронні торги не відбулися, АТ «Універсал Банк» залишив за собою спірне нерухоме майно на підставі Заяви про залишення за собою нереалізованого майна, а не внаслідок участі у торгах та будучи встановленим переможцем даних торгів.

Апелянт зазначає, що приватним виконавцем Лановенко Л.О. при здійсненні виконавчих дій у виконавчому провадженні були допущені порушення чинного законодавства, зокрема, будучи повідомленим 28.10.2021 року про звернення позивача до Господарського суду м. Києва із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, приватний виконавець був зобов`язаний відкласти проведення виконавчих дій відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказує, що звернення позивача до Господарського суду м. Києві із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є істотною обставиною, яка перешкоджала проведенню виконавчих дій, а саме складанню Акту про реалізацію предмета іпотеки , на підставі якого приватний нотаріус Сергеєв О.О. видав Свідоцтво про реєстрацію права власності на нерухоме майно за АТ «Універсал Банк».

Апелянт також заперечує результат оцінки майна, визначений суб`єктом оціночної діяльності, призначеним постановою приватного виконавця, оскільки позивач не був присутнім при здійсненні опису і арешту нерухомого майна. Крім того, звіт про оцінку виготовлений з грубим порушенням норм закону, оскільки складений без проведення огляду майна.

Даний факт привів до того, що початкова ціна продажу нерухомого майна при примусовій реалізації, що виставляється на електронні торги, квартири АДРЕСА_1 становить 1 889 280,00 грн. Поряд із цим, відповідно до Звіту про оцінку майна, виконаному СОД-ТОВ «АПРЕЙСЕР ЕЛІТ», ринкова вартість об`єкту оцінки, а саме: квартири АДРЕСА_1 становить 2 757 110, 00 грн.Таким чином, реальна ринкова вартість спірного майна набагато вище тієї, на підставі якої майно було передано на торги та залишено за АТ «Універсал Банк».

Представник АТ «Універсал Банк» - Лисенко В.М. у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти її задоволення, посилаючись на необґрунтованість її доводів. Посилаючись на положення статті 49 Закону України «Про іпотеку» зазначає, що іпотекодержатель скористався своїм правом на придбання предмету іпотеки за початковою ціною шляхом заліку забезпечених вимог в рахунок погашення частини існуючого боргу, оскільки прилюдні торги з продажу вказаного предмета іпотеки не відбулись. Вважає безпідставними доводи апелянта щодо допущених приватним виконавцем порушень вимог с. 2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», з огляду на відсутність передбачених законом підстав для зупинення виконавчого провадження. Наголошує на тому, що на момент проведення аукціону, провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 відкрито не було, таким чином дії приватного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та в подальшому складання акту про реалізацію предмета іпотеки вчинені у відповідності до норм чинного законодавства України. Щодо доводів про непогодження з оцінкою спірного майна та про те, що ринкова вартість нерухомого майна є значно вищою, представник відповідача зазначив, що позивач не оскаржував звіт про визначення вартості майна, який був складений ТОВ «Приватна експортна служба», щодо оскарження рішень та дій приватного виконавця також не звертався. Крім того, судження скаржника про неналежне ознайомлення оцінювача з об`єктом оцінки є лише суб`єктивною думкою позивача. Такі доводи не містять посилання на законодавчу та нормативну базу, яку міг би порушити оцінювач при здійсненні ознайомлення з об`єктом оцінки та огляду, не підтверджуються фактами та не можуть бути підставою для визнання недійсним звіту про оцінку майна.

Представник приватного виконавця Лановенко Л.О. - адвокат Коваль Р.О. в письмових поясненнях, направлених на адресу Київського апеляційного суду зазначив, що жодна з наведених позивачем підстав позовних вимог не стосується та не впливає ні на одну із заявлених вимог, а частина з цих підстав позбавлені правового підґрунтя загалом.

Так, Акт про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтво про придбання нерухомого майна та рішення про державну реєстрацію прав є правовими наслідками застосування статей 47, 49 Закону України «Про іпотеку» та редакції ч. 3-5 статті 37 Закону України «Про іпотеку» (чинної на момент проведення торгів арештованого майна) за результатами публічних торгів арештованим майном боржника. Вищевказані положення Закону України «Про іпотеку» не врегульовують питання проведення опису і арешту майна боржника, припущень боржника про потреби направлення повідомлень щодо опису і арешту майна, не стосуються питання вартості реалізації арештованого майна чи подання заяв про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Таким чином, суд першої інстанції, правильно застосовуючи положення чинного законодавства України, з урахуванням правових висновків Верховного Суду, належним чином оцінив доводи позивача в розрізі позовних вимог та наведених у позові підстав та ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

У судове засідання по розгляду апеляційної скарги сторони та учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Зокрема, позивач ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, зазначену ним у процесуальних документах по справі, зокрема у апеляційній скарзі, як засіб для комунікації із судом. Про причини своєї неявки позивач суд не повідомив.

Від приватного виконавця Лановенко Л.О. направила на адресу Київського апеляційного суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю прибуття в судове засідання (причина - участь у іншій справі у Черкаському окружному адміністративному суді).

Колегія суддів апеляційного суду, враховуючи, що приватний виконавець Лановенко Л.О. через свого представника - адвоката Коваля Р.О. надіслала письмові пояснення, в яких висловила свою позицію щодо доводів апеляційної скарги, керуючись положеннями частини 2 статті 372 ЦПК України, дійшла висновку про можливість розглянути справу у відсутності осіб, що не з`явились, однак повідомлені належним чином.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позивачем належних та допустимих доказів, що вказували б на вiдсутнiсть у відповідача АТ «Універсал Банк» правових підстав для примусового звернення стягнення на предмет іпотеки, позивачем не надано, доводи відповідача на свій захист позивачем не спростовані, тому оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховувавши те, що обставини, на які посилався позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у задоволенні поданого позову слід відмовити у повному обсязі.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника під час примусового виконання судових рішень, передбачений у ст. ст. 48 - 61 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Враховуючи наведені норми матеріального права, слід дійти висновку, що законодавцем надано право виконавцю звертати стягнення за виконавчими документами як на кошти й інші цінності боржника (рухоме майно), так і на належне боржнику майно, у тому числі нерухоме майно, у разі відсутності в боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача.

Відповідно до ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» протягом десяти днів з дня оголошення електронного аукціону таким, що не відбувся, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У такому випадку залишення за собою предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом, сформованим за результатами електронного аукціону, що не відбувся, та актом про проведення електронного аукціону. Такий акт є підставою для видачі нотаріусом іпотекодержателю свідоцтва про залишення за собою майна з електронного аукціону, що не відбувся.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 923/971/19 роз`яснила, що, приймаючи нову редакцію Закону України «Про виконавче провадження», яка набрала чинності з 05 жовтня 2016 року після набрання чинності Законом України «Про іпотеку», законодавець передбачив правове регулювання із застосуванням правових норм, які вже ефективно використовувалися в ході судової процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, що підтверджує розумність та збалансованість такого правового регулювання, адже зустрічне зарахування грошових вимог іпотекодержателя за наслідком оголошення перших торгів такими, що не відбулися у зв`язку з відсутністю учасників торгів, не тільки спрощує для іпотекодержателя, який є єдиним стягувачем у виконавчому провадженні, звернення стягнення на майно, а також дозволяє зарахувати в погашення боргу грошові вимоги стягувача, що відповідають експертній вартості предмета іпотеки без їх зниження на других та третіх торгах. Зазначене відповідає інтересам іпотекодавця у виконавчому провадженні щодо якнайповнішого задоволення та погашення (припинення) вимог кредитора у виконавчому провадженні за рахунок вартості майна, на яке звертає стягнення державний (приватний) виконавець.

У даній справі встановлено, що двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 69,7 кв.м, належала ОСОБА_1

8 липня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 144 000 дол. США.

Цього ж дня між сторонами укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого було передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 69,7 кв.м.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 126 304 долари США 93 центи, що за курсом НБУ на день розгляду справи становить 3 439 341 грн 60 коп. та судовий збір в розмірі 3654 грн.

На підставі виданого Голосіївським районним судом міста Києва виконавчого листа від 27 квітня 2018 року за заявою стягувача - АТ «Універсал Банк», приватним виконавцем Лановенко Л.О. відкрито виконавче провадження (а.с. 78).

27 травня 2019 року приватним виконавцем Лановенко Л.О. винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме квартири АДРЕСА_1 (а.с. 78-81).

3 вересня 2021 року винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, яку надіслано на адресу боржника ОСОБА_1 (а.с. 83-85).

Відповідно до звіту про оцінку квартири, що виконаний оцінювачем ТОВ «Приватна експертна служба», вартість вквартири № 184, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 - становить 1 889 280 грн (а.с. 87-89).

Ознайомлення з оцінкою сторонам виконавчого провадження було надіслано на адреси сторін виконавчого провадження 16 вересня 2021 року (а.с. 105-106).

28 жовтня 2021 року проведено перші електронні торги щодо нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до Протоколу № 558064 проведення електронних торгів - торги не відбулися у зв`язку з відсутністю цінової пропозиції від жодного учасника (а.с. 96).

29 жовтня 2021 року представник АТ «Універсал Банк» своє заявою повідомив приватного виконавця Лановенко Л.О. та ДП «Сетам» про намір іпотекодержателя залишити за собою нереалізоване майно за початковою ціною, визначеною на початок проведення електронних торгів 1 889 280 грн (а.с. 109).

1 листопада 2021 року приватним виконавцем складений Акт про реалізацію предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , за яким відповідач - АТ «Універсал Банк» залишив за собою предмет іпотеки (а.с. 94).

На підставі вказаного Акта про реалізацію предмета іпотеки, приватний нотаріус Сергеєв О.О. видав свідоцтво від 3 листопада 2021 року, яким посвідчив право власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Універсал Банк» та прийняв цього ж дня рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень № 61334829 (а.с. 15).

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного та обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки у даному випадку при реалізації предмета іпотеки квартири АДРЕСА_1 , за вартістю, визначеною висновком суб`єкта оціночної діяльності в розмірі 1 889 280грн, у межах виконавчого провадження з виконання заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк»заборгованості за кредитним договором, без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, можливість стягувача після перших електронних торгів, які не відбулися, скористатися своїм правом на придбання предмету іпотеки за ціною перших електронних торгів, враховуючи інтереси іпотекодавця у виконавчому провадженні щодо якнайповнішого задоволення вимог кредитора, права ПАТ «Універсал Банку»залишити за собою предмет іпотеки та складання у такому випадку виконавцем акта реалізації предмета іпотеки, відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку».

Щодо доводів позивача про непогодження з оцінкою спірного майна, та про те, що ринкова вартість нерухомого майна значно більше ніж та на підставі якої було передано спірне нерухоме майно на баланс АТ «Універсал Банк» суд прийшов до наступного.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією приватного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Оскільки в даному випадку оцінка майна здійснена в процесі виконання рішення суду, то відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» така оцінка може бути оскаржена сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Відповідачем у такому випадку має бути орган державної виконавчої служби, а суб`єкт оціночної діяльності може бути залучений як третя особа.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/44440/16 (провадження № 11-1200апп18).

З матеріалів справи вбачається і не спростовано позивачем те, що він не оскаржував звіт про визначення вартості майна, який був складений ТОВ «Приватна експортна служба», щодо оскарження рішень та дій приватного виконавця також не звертався.

Судом першої інстанції також обґрунтовано відхилив доводи позивача про невідповідність дій приватного виконавця вимогам статті 34 Закону України «Про виконавче провадження.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом.

У даній справі встановлено, що заяву повідомлення про зняття лота № 495778 з торгів призначених 28 жовтня 2021 року представник ОСОБА_1 подав приватному виконавцю Лановенко Л.О. 28 жовтня 2021 року.

Листом від 28 жовтня 2021 року № 9622 приватний виконавець повідомила представника позивача про те, що подача заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до Господарського суду міста Києва не є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій та не є підставою для зняття з реалізації арештованого та описаного майна згідно лоту № 495778 (а.с.104).

Ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність постановлено Господарським судом міста Києва 3 листопада 2021 року.

Таким чином, станом на момент проведення електронних торгів 28 жовтня 2021 року ухвали господарського суду про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не було постановлено.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обгрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вище викладене, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Враховуючи відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що понесені сторонами витрати на цій стадії розгляду справи компенсації не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-38 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 27 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.О.