Справа № 442/1443/23 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/811/2772/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Cуддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Cекретар Іванова О.О.

З участю представника позивача-адвоката Мундяк М.М., представника відповідача - адвоката Коцан Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №461/7184/21за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 -адвоката Коцан Руслана Мар`яновича та представника ОСОБА_2 -адвоката Мундяк Мирона Мироновича на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,- про зменшення розміру аліментів

в с т а н о в и в :

07 березня 2023 року представник позивача адвокат Мундяк М.М. звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить змінити розмір стягуваних аліментів з 7000 гривень щомісячно на кожну дитину та визначити щомісячно стягувати аліменти зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позову покликається на те, що 16 вересня 2022 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області винесено рішення у справі №442/5191/22, згідно якого вирішено стягувати зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі по 7000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26 серпня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Зазначає, що вказана сума сплати аліментів є такою, що підлягає до зменшення, оскільки є надзвичайно великою та необґрунтованою. Так, він є працевлаштованим на АТ «Агромачай» з 01 січня 2023 року із заробітною платою на місяць в розмірі 900 євро (брутто) без зняття податків, проте, 500 євро він сплачує роботодавцю за проживання. Крім того, він являється власником будинку по АДРЕСА_1 , та в даному будинку зарестрований він, його мати ОСОБА_5 та його син ОСОБА_4 . Так як мати проживає в даному житловому будинку та являється пенсіонеркою, він вимушений забезпечувати та утримувати матеріально її та будинок. Тому, виходячи з витрат які несе позивач, він не в змозі сплачувати суму 14000 гривень на утримання дітей.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 вересня 2023 року позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 вересня 2022 року у справі № 442/5191/22.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 (п`ять тисяч) грн на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині позову - відмовлено.

Після набрання даним рішенням суду законної сили вирішено відкликати виконавчий лист, виданий у справі № 442/5191/22.

Рішення суду оскаржили представник відповідача адвокат Коцан Р.М.та представник позивача адвокат Мундяк М.М..

Представник відповідача адвокат Коцан Р.М. в апеляційній скарзі зазначає, що із рішенням суду відповідачка не згідна, оскільки судом неповно досліджено докази і встановлено обставини по справі, а вимоги позивача вважає повністю незаконним та необґрунтованими. Звертає увагу, що витрати платника аліментів на свої потреби не є причиною для несплати аліментів або сплати їх у меншому розмірі. Стверджує, що у суду не було підстав для зменшення розміру аліментів, оскільки станом на день ухвалення рішення 900 Євро становить 35550 грн., а 1/3 частина цієї суми на яку вона має право згідно з законом складає 11850 грн., що є більшим ніж 5000 грн. на кожну дитину. Жодних доказів погіршення свого матеріального становища або покращення майнового стану відповідача суду не надано, а заробітна плата позивача в повній мірі дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі по 7000 грн на кожну дитину щомісячно, що є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача адвокат Мундяк М.М. в апеляційній скарзі зазначає, що ухвалюючи рішення, суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Судом правильно встановлено, що у позивача погіршився матеріальний стан, однак суд не врахував елементарної калькуляції, а саме, що після сплати податків, аліментів і витрат на оренду житла позивачу не залишається коштів на його проживання та харчування, а також на утримання матері пенсіонерки та нерухомого майна в Дрогобицькому районі. Ухвалюючи рішення, суд проігнорував той факт, що у відповідачки змінився (покращився) матеріальний стан, оскільки вона вийшла з декретної відпустки та працевлаштована у Доброгостівський ЗДО «Півник» на посаді вихователя. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким змінити розмір аліментів та стягувати з позивача по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відзиви на апеляційні скарги від сторін не надходили, що згідно з частиною третьою статті 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Мундяк М.М. на підтримання доводів своєї апеляційної скарги та на спростування доводів апеляційної скарги адвоката Коцана Р.М., пояснення адвоката Коцана Р.М. на підтримання доводів своєї апеляційної скарги та на спростування доводів апеляційної скарги адвоката Мундяк М.М., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Матеріалами справи та судом встановлено, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 вересня 2022 року у справі №442/5191/22, судом вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 7 000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26 серпня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно Договору про роботу між АТ «Агромачай» та ОСОБА_6 , останній є працевлаштований на фірму АТ «Агромачай» з 01 січня 2023 року із заробітною платою на місяць в розмірі 900 євро без зняття податків.

Згідно заяви від 31 грудня 2022 року, ОСОБА_7 сплачує АТ «Агромачай» кошти в сумі 500 євро щомісячно за проживання.

Згідно довідки про склад сім`ї №001970/34-2023 від 02 березня 2023 року, за адресою: АДРЕСА_1 зарестровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №194669388 від 24 грудня 2019 року, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ..

Ухвалюючи оскаржуване рішення про зміну розміру аліментів, суд виходив з тих підстав, що з моменту звернення до суду з позовом про стягнення аліментів по теперішній час, станом на дату звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів, розмір доходу ОСОБА_2 змінився в меншу сторону, а саме з 1628,55 Євро до 900 Євро, в зв`язку з чим прийшов до висновку про необхідність визначення меншого розміру аліментів, які підлягають стягненню на дітей, а саме на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 5000 грн на кожного з них щомісячно.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з наступних причин.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивачем доведено, фактично з моменту ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів в розмірі по 7000 грн на кожну з його двох дітей, розмір його доходів зменшився більше як на 40%, що є достатньою підставою вважає, що його матеріальний стан змінився в гіршу сторону.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12, ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вищевказана обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22).

У даній справі правильно встановлено наявність підстав для зменшення розміру аліментів: зміна матеріального та сімейного стану, а також погіршення здоров`я.

Зміна матеріального стану ОСОБА_2 є достатньою підставою для зменшення розміру стягуваних із нього аліментів на користь ОСОБА_1 з 7000 грн на 5000 грн на кожну дитину: ОСОБА_8 , 2018 року народження та ОСОБА_9 2020 року народження.

Колегія суддів звертає увагу, що новий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, а також є таким, що покриє частину необхідних витрат на утримання дітей.

Окрім цього, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що обов`язок утримувати своїх дітей мають обоє батьків, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги ОСОБА_10 щодо права ОСОБА_1 на отримання аліментів від ОСОБА_2 на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини є безпідставними.

Щодо твердження ОСОБА_11 , що ОСОБА_2 має змогу платити аліменти на утримання своїх малолітніх дітей по 2000 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд враховуючи встановлені обставини справи, вважає такі твердження безпідставними та нічим не підтвердженими.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Враховуючи те, що доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, підстав для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п. 1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Коцан Руслана Мар`яновича залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 -адвоката Мундяк Мирона Мироновича залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2023 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк