Ухвала

21 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 671/490/21-ц

провадження № 61-14800ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11 жовтня 2023 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 17 жовтня 2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, зокрема сплатити судовий збір і надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, продовжено строк на усунення недоліків касаційної скарги для надання уточненої касаційної скарги та її копій відповідно до кількості учасників справи та сплати судового збору і надання документу, що підтверджує його сплату.

У грудні 2023 року від ОСОБА_1 надійшли матеріали на усунення недоліків, а саме: уточнена касаційна скарга та клопотання про звільнення від сплати судового збору.

У клопотанні ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на набуття хронічних форм хвороб через незаконне стягнення з нього коштів та відсутності коштів на лікування. Також ОСОБА_1 зазначає про те, що якби у нього бути кошти, то виконавча служба у 2018 році провела б їх списання на погашення боргу, а не з пенсії по інвалідності. Окрім цього, ОСОБА_1 як на підставу звільнення від сплати судового збору повторно посилається на положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та пункт 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір». Посилаючись на постанову Верховного Суду у справі № 743/1481/21, ОСОБА_1 зазначає, що позов про визнання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин, а оскільки ОСОБА_1 є споживачем кредитних послуг банку, а тому не має платити судовий збір. Посилаючись на пункт 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 зазначає, що у даному випадку нотаріус від імені держави застосував незаконну вимогу, яку незаконно виконували державні службовці виконавчої служби. До клопотання додано копію довідки № 364 від 28 листопада 2023 року, виданої КНП «Волочиська багатопрофільна лікарня» Волочиської міської ради ОСОБА_1 щодо поставленого діагнозу «остеохондроз».

У Законі України «Про захист прав споживачів» визначено, що він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У частині третій статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

У справі ОСОБА_1 заявив вимогу про компенсацію моральної шкоди, завданої відповідачем - АТ КБ «Приватбанк» через неправомірне стягнення коштів та зобов`язання банку зняти з реєстру боржників, а не визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, Закон України «Про захист прав споживачів» на правовідносини у справі не поширюється і з урахуванням предмету позову, ОСОБА_1 не обґрунтовано підстави звільнення його від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів». Посилання на висновки, зроблені у постанові Верховного Суду у справі № 743/1481/21 необґрунтовані, оскільки указані висновки зроблені за інших фактичних обставин.

Окрім цього, пунктом 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Відповідачем у справі є АТ КБ «Приватбанк». АТ КБ «Приватбанк» не є органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування чи органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органом досудового розслідування, прокуратури або суду. Тому позивач не звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Аналіз клопотання про звільнення від сплати судового збору свідчить, що вказані обставини (наявність хронічних хвороб), не можуть вважатись достатньою підставою для його звільнення. Оскільки в жодній мірі не характеризують майновий стан ОСОБА_1 . До касаційної скарги не додано будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору та відсутності коштів призначених для сплати судового збору на момент подання касаційної скарги. Такими документами, наприклад, можуть бути довідки про доходи (зокрема і фіскальних органів), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо. Тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

За таких обставин, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір, визначений в ухвалі Верховного Суду від 17 жовтня 2023 року у розмірі 536,80 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДР: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007; ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. У частині другій статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Аналіз матеріалів на усунення недоліків свідчить про наявність підстав для продовження строку на усунення недоліків. Тому суд, на підставі частини другої статті 127 ЦПК України, продовжує його для сплати судового збору і надання документу, що підтверджує його сплату або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись статтями 120, 127, 136, 260, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат