Провадження №2/523/45/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю помічника судді, який за дорученням судді виконує функції секретаря судового засідання Бондар Т.І.,

з участю позивачки ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса в порядку спрощеного позовного провадження об`єднану цивільну справу № 523/10033/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, додаткових витрат на неповнолітню доньку та аліменти на утримання матері з якою проживає дитина інвалід,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, додаткових витрат на неповнолітню доньку та аліменти на утримання матері з якою проживає дитина інвалід.

Обґрунтовуючи вимоги даного позову позивач вказує на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 28.09.206 року за результатами розгляду цивільної справи № 523/11004/16-ц було розірвано. Від даного шлюбу народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на сьогоднішній день проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Дитина є інвалідом з дитинства підгрупи «А» та має діагноз: синдром Ретта; фоксальна симптоматична епілепсія з комплексними парціальними припадками, спастичний тетраперез, порушення функції тазових органів по центральному типу, конгітивна недостатність, фіксований еквіно- варус обох стоп, у зв`язку з чим донька є лежачою та потребує стороннього догляду.

Позивачка зазначає, що до травня місяця 2022 року у неї з відповідачем була домовленість, що тиждень дитина знаходиться на її догляді, а тиждень знаходиться у матері відповідача, тобто у бабусі. Через такий графік ОСОБА_1 мла змогу працювати. Проте, на теперішній час вона втратила будь який зв`язок із ОСОБА_2 , тому дитина постійно знаходиться із позивачкою, через що вона не може працевлаштуватися. На теперішній час донька отримує від держави допомогу в розмірі 2790,90 грн., а ОСОБА_5 отримує від держави виплати по догляду за дитиною у розмірі 4116,00 грн. Однак, кошти отримані від держави не можуть забезпечити дитині все необхідне.

Оскільки відповідач є здоровим та працездатним, інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні немає, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви та досягнення дитиною повноліття.

Суд констатує, що в ході розгляду даної справи позивачка ОСОБА_1 надала до суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій вказує на те, що вона щомісячно витрачає на дитину близько 22000,00 грн. В цю суму входить засоби гігієни (в силу захворювання дитини) 4500,00 грн; реабілітаційні заняття 4400,00 грн.; басейн 4600,00 грн.; харчування 3000,00 грн., а також медикаменти та медичне обслуговування 4600,00 грн. А тому, просила суд ухвалити рішення яким стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 29.08.2022 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати з ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 9000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Окрім того, суд констатує, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про аліменти на утримання матері з якою проживає дитина інвалід. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що дитина ОСОБА_4 потребує постійного стороннього догляду та опіки. Дитина проживає з позивачкою, яка її самотужки утримує, виховує та піклується про неї. Через малолітній вік та хворобу дитині потрібно приділяти дуже багато часу, уваги та зусиль по догляду за нею. Догляд за хворою дитиною потребує значних додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов для існування позивачки та збереження її здоров`я. Відповідач матеріальної допомоги на утримання позивачки у добровільному порядку не надає, що ставить ОСОБА_1 в скрутне матеріальне становище. Оскільки ОСОБА_4 має власний бізнес та сталий дохід, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/5 з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб з часу звернення до суду з даним позовом та протягом усього часу проживання із дитиною з інвалідністю та опікування нею.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 15.09.2022 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17.11.2022 року постановлено цивільну справу №523/10033/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та цивільну справу №523/14037/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання одного з батьків в разі проживання з нею, ним їхньої дитини з інвалідністю на весь час проживання із дитиною з інвалідністю об`єднати в одне провадження. Об`єднаній справі було присвоєно № 523/10033/22.

Суд констатує, що відповідачем ОСОБА_2 було надано до суду відзив на позовну заяву, у якому вказує на те, що позовні вимоги є завищеними та необґрунтованими, тому що позивачкою не надано доказів, які б свідчили про те, що є необхідність сплачувати аліменти у визначеному розмірі, не надано жодних доказів щодо витрат грошових коштів на дитину, щоб можна було встановити розумний розмір утримання дитини. Відповідачем було зроблено запит стосовно проходження реабілітацій у МФК «Вертикаль» та відвідування басейну, та з`ясувалося, що договори про надання комплексу спортивно фізкультурних послуг від 12.08.2022 року, вид пакету: 10 ПТ (басейн) та сплатила послуги у розмірі 4600,00 грн. згідно квитанції № 9999 від 12.08.2022 року, та від 22.08.2022 року, тип послуг: персональні тренування, сплатила 4400,00 грн. згідно квитанції № 9999 від 22.08.2022 року були укладені з метою збільшення розміру аліментів. А згідно відповіді на запит КНП «Дитячі міська поліклініка № 2» від 02.12.2022 року за № 1002 зазначається, що заняття в басейні в приватних закладах, персональних тренувань жоден із спеціалістів рекомендації не надавав. Також згідно відповіді КНП «Дитяча міська поліклініка № 2» від 02.12.2022 року № 1002, ОСОБА_1 до поліклініки, у якої дитина стоїть на обліку, за безкоштовними рецептами за медикаментами, які були призначені не зверталася, від реабілітації відмовилася, отримує лише підгузки. Також у поданому відзиві на позовну заяву відповідач вказує на те, що в силу п. 3.2 Порядку надання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям інвалідам, затвердженого спільним Наказом № 226/293/169 від 30.04.2002 року, ОСОБА_1 отримує надбавку за догляд за дитиною інвалідом віком від 6 до 18 років додатково 50 % прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років. А тому, ОСОБА_2 визнає позовні вимоги частково в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 29.08.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог просить суд відмовити у їх задоволенні.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, просила суд ухвалити рішення, яким стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 29.08.2022 року і до досягнення дитиною повноліття, стягувати з ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 9000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/5 з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб з часу звернення до суду з даним позовом та протягом усього часу проживання із дитиною з інвалідністю та опікування нею.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, не заперечили проти стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 29.08.2022 року і до досягнення дитиною повноліття, а також проти стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1000 грн. щомісячно протягом усього часу проживання із дитиною з інвалідністю та опікування нею. Щодо позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат, то в цій частині просили суд відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Окрім того, на запитання суду чи допомагає відповідач позивачці в утриманні дитини, ОСОБА_2 пояснив, що на сьогоднішній день він такої допомоги не надає.

Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 28.09.206 року за результатами розгляду цивільної справи № 523/11004/16-ц було розірвано, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного рішення.

Від даного шлюбу народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_1 від 22.07.2014 року).

З`ясувавши позиції сторін, а саме твердження позивача та заперечення відповідача, викладених у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, а також у судовому засіданні, дослідивши аргументи сторін на надавши оцінку наданим суду доказам, суд доходить наступних висновків по справі.

І. Висновок суду щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини до досягнення повноліття.

Судом встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_4 проживає із матір`ю ОСОБА_1 .

Даний факт відповідачем не заперечувався.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно приписів ч. 2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно приписів ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2023 рік в Україні втановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2023 рік".

Так, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01.01.2023 року становить 2833,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що заявлена позивачкою позовна вимога про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 29.08.2022 року і до досягнення дитиною повноліття, є обґрунтована та підлягає задоволенню.

Згідно приписів ст. 191 ч. 1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів на утримання дитини за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

ІІ. Висновок суду щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини.

По справі встановлено, що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом з дитинства підгрупи «А» та має діагноз: синдром Ретта; фоксальна симптоматична епілепсія з комплексними парціальними припадками, спастичний тетраперез, порушення функції тазових органів по центральному типу, конгітивна недостатність, фіксований еквіно- варус обох стоп, у зв`язку з чим донька є лежачою та потребує стороннього догляду. Даний факт підтверджується доданою до матеріалів справи копією Медичного висновку № 162 (а.с. 15).

Синдром Ретта (англ. Rett syndrome) психоневрологічне спадкове захворювання, яке зустрічається майже виключно у дівчат із частковістю 1:10000 1:15000, є причиною тяжкої розумової відсталості у дівчат.

Згідно довідки № 769 від 29.08.2022 року, виданої КНП «Дитяча міська поліклініка № 2» Одеської міської ради дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в КНП «ДМП № 2» ОМР з народження. В теперішній час дитина перебуває на диспансерному обліку у психіатра, невролога (консультування в ДМКЛ № 3, IntoSana, ДМП № 2), лікаря поліативної допомоги, нефролога, гастроентеролога (консультування в ДМП № 2), хірурга з Діагнозами: «синдром Ретта; фоксальна симптоматична епілепсія з простими парціальними нападами, спастичний тетраперез, порушення функції тазових органів по центральному типу, енурез, енкопрез, інфекція сечовивідних шляхів, кристалурія, еквіно- варус обох стоп, функціональні закрепи».

Також згідно вказаної довідки вбачається, що з вересня 2019 року дитина постійно отримує проти судомну терапію (банзонал 0,1 по 1 т. 2 рази на день). Консультована нефрологом: в КНП «Дитячо консультативний центр ім. Ак. Б.Я. Резніка» ОМР, взята на облік, регулярно оглядається та отримує призначення:

?Від 14.09.2021 року DS: «Кристалурія». Призначено: канефрон 25 к. 3 рази на добу 1,5 місяця;

?Від 31.01.2022 року DS: «Інфекція сечовивідних шляхів». Призначено: фурадонин 100, по 1/2 т. 3 рази на добу 5 днів, потім 1/2 т. 1 раз на ніч 3 місяця; канефрон 25 к. 3 рази на добу 3 місяця;

?Від 07.07.2022 року DS: «Інфекція сечовивідних шляхів». Призначено: бісептол 480 мг/т. по 1/2 т. на добу на ніч 3 місяця; уривак 1 капсула на добу вранці натщесерце 3 місяця.

30.06.2022 року дитина консультована гастроентерологом КНП «ДМП № 2» ОМР, встановлено діагноз: «Функціональні закрепи». Згідно протоколу лікування затвердженого наказом від 29.01.2023 року № 59 «Про затвердження уніфікованих клінічних протоколів медичної допомоги дітям із захворюваннями органів травлення» призначено: легколакс 10 мл. 1 раз на добу до нормалізації стула на ніч; симбитер 1 уп. Перед сном 15 днів; нормолак 1 т. 3 рази на добу до іжі 2 тижні; фестал 10 тим./кап. 3 рази на добу з їжею 20 днів; при болях дроватерин по 1 таб.

Із пояснень позивачки вбачається, що на теперішній час дитина отримує від держави допомогу в розмірі 2790,90 грн., а ОСОБА_5 отримує від держави виплати по догляду за дитиною у розмірі 4116,00 грн.

Так, із наявної в матеріалах справи Довідки № 16.02-10/2156 від 15.09.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УСЗН в Суворовському районі ДП та СП ОМ і отримує державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю (а.с. 49).

Згідно вказаної довідки розмір допомоги від держави за період з квітня 2022 року по вересень 2022 року склав 40490,10 грн.

Обґрунтовуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини у зв`язку з її ховоробою в розмірі 9000,00 грн. щомісячно, ОСОБА_1 вказує на те, що в цю суму входить засоби гігієни (в силу захворювання дитини) 4500,00 грн.; реабілітаційні заняття 4400,00 грн.; басейн 4600,00 грн.; харчування 3000,00 грн., а також медикаменти та медичне обслуговування 4600,00 грн.

У підтвердження викладених обставин, позивачкою було додано до матеріалів справи Індивідуальну програму реабілітації дитини інваліда № 481 від 31.08.2022 року ЛКК КНП «МПД» (а.с. 50) та Договір про надання комплексу спортивно фізкультурних послуг неповнолітнім, укладеного із фітнес клубом «Вертикаль».

Однак, суд не може взяти вказаний Договір, укладений із фітнес клубом «Вертикаль» як належний доказ у даній справи, оскільки як вбачається із наданих відповідачем до матеріалів відзиву на позовну заяву доказів, ОСОБА_1 12.08.2022 року звернулася до директора ФК «Вертикаль Аква» із заявою, в якій просила переоформити клубну картку ОСОБА_4 на ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), а остаток грошових коштів просила повернути на її особовий рахунок.

Суд враховує, що будь який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається у цій статті. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з хворобою чи каліцтвом.

Суд констатує, що наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести саме особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

До особливих обставин законодавець відносяться випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Матеріали справи містять копії квитанцій на загальну суму 9862,07 грн., якими позивачка обґрунтовує необхідність витрат на здоров`я дитини.

Однак, суд констатує, що тільки частину квитанцій суд оцінює як належні та допустимі докази в підтвердження фактично понесених додаткових витрат на дитину в розмірі 4555,91 грн., оскільки квитанції саме на дану загальну суму підтверджують придбання ліків згідно рекомендованого лікарями переліку та засобів гігієни, зокрема підгузки та пелюшки.

Відповідачем ОСОБА_2 до матеріалів відзиву на позовну заяву було надано лист відповідь № 1002 від 02.12.2022 року КНП «Дитяча міська поліклініка № 2» Одеської міської ради, який відображає призначення ідентичного лікування дитині згідно зазначеної вище судом довідки № 769 від 29.08.2022 року, виданої КНП «Дитяча міська поліклініка № 2» Одеської міської ради. Проте, як вказано у листі відповіді від 02.12.2022 року за безкоштовними рецептами на дані медикаменти мати не зверталася. На всі необхідні консультації та лабораторне обстеження надавалися відповідні направлення. Від проходження реабілітації у відділенні реабілітації дітей з паталогією опорно рухового апарату на базі КНП «ДМП № 2» ОМР мати відмовилася. Рекомендації щодо занять в басейні в приватних закладах, персональних тренувань по реабілітації жоден із спеціалістів не надавав.

В судовому засіданні на запитання суду чи зверталася позивачка за безкоштовними ліками, ОСОБА_1 відповіла, що вона не зверталася, оскільки їй не було відомо, що рекомендовані ліки видаються безкоштовно.

В той же час, судом було зачитано позивачці зміст тексту листа відповіді № 1002 від 02.12.2022 року КНП «Дитяча міська поліклініка № 2» Одеської міської ради та роз`яснено, що згідно вказаного листа передбачено, що рекомендовані ліки видаються за безкоштовними рецептами, у зв`язку з чим суд рекомендував ОСОБА_1 звернутися до лікаря для врегулювання питання щодо отримання безкоштовних рецептів.

Окрім того, судом було з`ясовано причину, відповідно до якої позивачка відмовилася від проходження реабілітації у відділенні реабілітації дітей з паталогією опорно рухового апарату на базі КНП «ДМП № 2» ОМР. Так, ОСОБА_1 пояснила, що причиною її відмови слугували сумніви щодо компетенції лікарів та несприйняття дитиною лікарів реабілітологів, дитина постійно нервувала та кричала.

А тому, суд критично відноситься до твердження ОСОБА_1 про те, що її додаткові витрати, пов`язані із хворобою дитини, становлять щомісячно у виді реабілітаційних занять у розмірі 4400,00 грн., басейну у розмірі 4600,00 грн., медикаментів на медичне обслуговування у розмірі 4600,00 грн. та засобів гігієни (в силу захворювання дитини) у розмірі 4500,00 грн., оскільки судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 за безкоштовними рецептами на визначені лікарями медикаменти не зверталася, від проходження реабілітації у відділенні реабілітації дітей з паталогією опорно рухового апарату на базі КНП «ДМП № 2» ОМР відмовилася, а рекомендації щодо занять в басейні в приватних закладах, персональних тренувань по реабілітації жоден із спеціалістів не надавав.

Щодо зазначених позивачкою в якості щомісячних додаткових витрат на харчування в розмірі 3000,00 грн., то суд зауважує, що ОСОБА_1 не було надано жодного доказу про те, що саме у зв`язку із ховорою дитина потребує спеціального та особливого харчування із обґрунтовуванням його вартості, і тільки у такому разі витрати на харчування можуть вважатися додатковими витратами, а не витратами, які покриваються за рахунок аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття.

З огляду на вищевикладені обставини, надавши аналіз наявним у справі доказам, керуючись нормами діючого сімейного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на щомісячне утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зазначеному позивачем розмірі до досягнення дитиною повноліття, оскільки позивачем не доведено належним чином необхідності понесення нею додаткових витрат на утримання дитини на майбутнє, тобто витрат пов`язаних із хворобою дитини, враховуючи, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини.

Суд також зазначає, що позивач не позбавлена можливості звернення до суду за захистом своїх праву разі необхідності фінансування додаткових витрат з боку відповідача в майбутньому, але при зверненні до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, які повинні бути понесені у майбутньому, необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

В той же час, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 підтверджено фактично понесені додаткові витрати пов`язані із хворобою дитини в розмірі 4555,91 грн., які суд вважає підлягають разовому стягненню з відповідача.

ІІІ. Висновок суду щодо позовної вимоги про стягнення на утримання матері з якою проживає дитина інвалід.

Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері з якою проживає дитина з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, на утримання чоловіком-батьком незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини.

Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина з інвалідність, є саме можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд констатує, що на виконання вимог ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 19.10.2022 року про витребування доказів, ГУ ДПС в Одеській області було надано суду інформацію, що згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків по ОСОБА_2 за період з 1 кварталу 2020 року по 2 квартал 2022 року відсутня інформація про доходи.

Проте, враховуючи той фак, що представник відповідача ОСОБА_8 та відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечили проти стягнення з відповідача на утримання ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 1000 грн. щомісячно протягом всього часу її проживання з дитиною з інвалідністю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд доходить висновку, що дана позовна вимога підлягає задоволенню саме у вказаному розмірі.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2022 року.

Керуючись ст.ст. 4 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 244, 258 259, 264, 265, 277 278, 280 282, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 88, 180-183, 185, 191 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, додаткових витрат на неповнолітню доньку та аліменти на утримання матері з якою проживає дитина інвалід задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 29.08.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути разово з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4555/чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят п`ять/ грн. 91 коп.

Стягувати із ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1000/тисяча/ грн. щомісячно починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 992/дев`ятсот дев`яносто дві/ грн. 40 коп.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_2 , мешканка: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканець: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02 лютого 2023 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер