ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 632/426/23 Головуючий суддя І інстанції Кочнєв О. В.
Провадження № 22-ц/818/1397/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про стягнення аліментів
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Маміної О.В., Мальованого Ю.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 18 травня 2023 року, по цивільній справі № 632/426/23, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, на стороні позивача, - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року позивач звернувся до суду із заявою до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, на стороні позивача, - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в якій просив стягувати з відповідачки на його користь аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до закінчення позивачем навчання.

В обґрунтування зазначив, що продовжено навчання позивача у Харківському Національному університеті радіоелектроніки та можливість відповідачки надати утриманні у вигляді аліментів. Окремо було зазначено, що при розгляді справи слід визнати таким, що втратило чинність рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 26.08.2020 року по справі №632/1066/20 у спорі між відповідачкою та третьою особою, за яким на утримання позивача на користь відповідачки з третьої особи було стягнуто аліменти у розмірі 1/6 з усіх видів заробітку (доходу) третьої особи, оскільки вказане рішення суду не відповідає фактичними обставинам справи, а позивач потребує допомоги з боку відповідачки.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 18 травня 2023 року було задоволено частково позовні вимоги.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення у справі, не надано належної оцінки доказам у справі.

Вказала, що позивач проживає разом з нею з 2018 по березень 2023, а не з третьою особою по справі. З довідки наданої сином вбачається, що він навчається не на контракті, отримує стипендію, із початком війни на віддаленій формі навчання, і весь цей час знаходиться вдома.

Зазначає, що наразі немає можливості надавати допомогу сину, оскільки після повернення з меншою дочкою з евакуації з Польщі, куди виїздила у зв`язку з воєнним станом в державі, вона не може працевлаштуватися, і перебивається на ті кошти, що накопичила, знаходячись за кордоном. Вона зі своїм новим чоловіком, назаразі є безробітними, має намір виїхати за кордон на роботу, після чого добровільно буде допомагати сину як і раніше.

У письмовому відзиві ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні скарги, а рішення залишити без змін.

На обґрунтування вказав, що матір відповідачка по справі лукавить у скарзі та викладає обставини однобоко. Так, він проживав з матір`ю, молодшою сестрою та бабусею за адресою: АДРЕСА_1 , матір їздила на заробітки. Після смерті бабусі привезла нового чоловіка ОСОБА_4 , з яким у нього та його сестри не склалися відносини, а тому вони живуть разом з батьком.11.04.2023 вона отримала аліменти на утримання сестри у розмірі 17000 грн, хоча сестра мешкає разом з батьком, який не працює, але на відміну від неї аліменти сплатив. Законом не надані пільги про можливість не платити аліменти у разі відсутності роботи.

Зауважує, що його батько не в змозі самостійно утримувати його, тому він вимушений звертатись до суду.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь суддю-доповідача, пояснення усіх учасників справи, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно із ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1ст.182 СК України).

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.

Згідно з ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Судом першої інстанції встановлено, щопозивач ОСОБА_5 є дитиною відповідачки ОСОБА_6 та третьої особи ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Єфремівською сільською радою Первомайського району Харківської області.

На підстави рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 26.08.2020 року по справі №632/1066/20, яке набуло чинності,з третьої особи по справі на користь відповідачки, стягуються аліменти на утримання позивача, ОСОБА_2 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу третьої особи - ОСОБА_3 , щомісячно, на період навчання, але не більше, як до досягнення позивачем 23 років з 25.06.2020 року.

Вказані факти встановлені вищевказаним судовим рішенням, визнаються сторонами та окремого підтвердження не потребують.

Позивач навчається на ІІ-му прискореному курсі денної форми навчання факультету автоматики і комп`ютеризованих технологій Харківського національного університету радіоелектроніки з терміном навчання до 30.06.2024 року за ОПП «бакалавр», що підтверджується копією довідки вказаного вищого навчального закладу від 07.04.2023 року №54/241, поданої після відкриття провадження у справі (а.с.23).

Станом на час звернення до суду ОСОБА_2 фактично мешкає разом із третьою особою по справі, що підтверджується копією акту обстеження матеріально-побутових умов від 10.02.2023 року, складеного службою у справах дітей Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області (а.с.12), при цьому будучи зареєстрованим за місцем проживання разом із відповідачкою по справі, що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.5).

Відповідачка по справі змінила прізвище у зв`язку з укладанням шлюбу із ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 07.02.2023 року, зареєстрованого Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції (актовий запис №32)(а.с.34) та отриманою судом довідкою щодо відповідачки з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.61).

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції правильно встновив, що навчання позивача потребує витрат на його забезпечення під час навчання, участь у яких повинні брати і відповідач як мати, і третя особа по справі як батько.

Згідно із положеннями ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на повнолітнього сина, який продовжує навчатися, судом першої інстанції не було встановлено наявності обставин, які б перешкоджали ОСОБА_9 у виконанні її батьківських обов`язків стосовно його повнолітнього сина.

Доказів скрутного матеріального становища останньої, що унеможливлює утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, суду апеляційної інстанції також не надано. Колегія суддів відхиляє доводи скарги про те, що відповідачка є безробітною, оскільки такі її доводи належними і допустимими письмовими доказами не підтверджені. Статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема за віком, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Особи працездатного віку це особи віком від 16 років, які не досягли встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 пенсійного віку». Статус зареєстрованого безробітного надається особам, які зазначені у частині першій статті 43 Закону України «Про зайнятість населення». До таких осіб належать:

1) особи працездатного віку до призначення пенсії (зокрема за віком, на пільгових умовах або за вислугу років), які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готові та здатні приступити до роботи;

2) особи з інвалідністю, які не досягли встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку та отримують пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» та «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю»;

3) особи, молодші 16-річного віку, які працювали і були звільнені у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників;

4) одинока мати (батько), яка (який) здійснює догляд за дитиною з інвалідністю та один з батьків, прийомних батьків, батьків-вихователів дитячого будинку сімейного типу, усиновитель, опікун, піклувальник дитини з інвалідністю підгрупи А, які відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» мають право на призначення надбавки на догляд за дитиною.

Всупереч свого процесуального обов`язку, передбаченому ст..ст. 12, 81 ЦПК України відповідачка не надала до суду відповідних письмових документів на підтвердження статусу безробітного.

Такий підхід ґрунтується на правовому висновку, який був викладений Верховним Судом в постановах від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 та 08 травня 2023 року у справі № 756/9882/19.

Безпідставним є аргумент апеляційної скарги про те, що у разі необхідності вона добровільно надасть допомогу сину на навчання, оскільки відповідачка ігнорує таку необхідність разом з батьком утримувати позивача під час його навчання у вищому навчальному закладі.

Долучена апелянтом довідка (копія відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів на утримання податків станом на 23.05.2023) не надає повної інстанції про розмір інших її доходів, або матеріальних активів у відповідачки, які об`єктивно існують з огляду на те, що вона здійснює відповідні витрати на свої утримання, а тому не є достатнім доказом про неможливість сплати аліментів.

Матеріали справи свідчить про те, що відповідач не має обмежень для працевлаштування за станом здоров`я, у справі відсутні докази, що в її ситуації неможливо отримати роботу та отримувати належну зарплату, відповідач також не довела суду, що вона позбавлена можливості вживати ефективні заходи для свого працевлаштування.

З огляду на те, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням вимог закону, доводи скарги не спростовують висновки районного суду, колегія суддів на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржене рішення - без змін.

Передбачених ст. 141 ЦПК України підстав для перерозподілу судових витрат не встановлено.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 18 травня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 25 грудня 2023 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді О.В. Маміна.

Ю.М.Мальований.