Номер провадження: 22-з/813/525/23
Справа № 947/8435/21
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів: Комлевої О.С., Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С. від участі у справі №947/8435/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ГТУЮ в Одеській області Лічман І.М. про визнання заповіту недійсним,

встановив:

В провадженні Одеського апеляційного суду перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ГТУЮ в Одеській області Лічман І.М. про визнання заповіту недійсним.

15 грудня 2023 року від ОСОБА_1 до апеляційного суду надійшла заява про відвід суддів: Комлевої О.С., Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С., у якій заявниця посилається на те, що цей склад суду не може брати участь у розгляді цієї справи і підлягає відводу, оскільки вони прямо заінтересовані у результаті розгляду справи в бік злочинної групи, про що свідчить закриття суддями очей на те, що у справі вся родина вбита навмисно, а повноваження представників відповідачки ОСОБА_2 на її представництво у судах не підтверджені жодними доказами.

Також суддя Комлева О.С. викликає сумніви у своїй неупередженності у зв`язку із розглядом справи №520/19097/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним.

ОСОБА_1 також зауважила, що судді Вадовська Л.М. та Сєвєрова Є.С. були у складі колегії на розгляді у якої перебувала апеляційна скарга ОСОБА_5 на ухвалу судді Київського районного суду м. Одеси від 06 липня 2022 року у справі №947/25685/20, обставини якої вважає подібними до обставин цієї справи.

Наведене, на думку, ОСОБА_1 , свідчить про пряму заінтересованість цих суддів та є підставою для їх відводу в порядку ст. 36 ЦПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року визнано необґрунтованим відвід, заявлений суддям Комлевій О.С., Вадовській Л.М., Сєвєровій Є.С. Справу передано до відділу діловодства та обліку звернень громадян для визначення судді щодо вирішення питання про відвід у порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Автоматизованою системою документообігу суду в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, для вирішення питання про відвід судді (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від (19 грудня 2023 року), визначено суддю Лозко Ю.П.

Відповідно до ч.7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Після проведення автоматизованого розподілу справи та відповідно до частини 8 статті 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід вирішується Одеським апеляційним судом у складі судді Лозко Ю.П. без повідомлення учасників справи.

Дослідивши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід, апеляційний суд зауважує про таке.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Частина перша статті 129 Конституції України встановлює, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу) якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Тобто, положеннями ч. 1 ст. 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

За приписами ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід суддям Одеського апеляційного суду Комлевій О.С., Вадовській Л.М., Сєвєровій Є.С. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтями 36 ЦПК України.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід суддям Комлевій О.С., Вадовській Л.М., Сєвєровій Є.С., апеляційний суд вважає, що заявницею не надано належних, допустимих і достатніх доказів заінтересованості цих суддів у розгляді цієї справи, які б викликали сумніви в їх об`єктивності та неупередженості.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N33949/02, § 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

Аргументи, якими ОСОБА_1 мотивує свою заяву про відвід суддям Одеського апеляційного суду Комлевій О.С., Вадовській Л.М., Сєвєровій Є.С. не викликають обґрунтованих сумнівів у їх об`єктивності, оскільки заявницею не надано належних, допустимих і достатніх доказів заінтересованості цих суддів у розгляді цієї справи, які б містили достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цих суддів.

Отже самі лише необґрунтовані припущення заявниці не можуть бути прийняті у якості підстав для відводу судді.

Обставини наведені у заяві про відвід є лише безпідставними домислами скаржниці, і не свідчать про обґрунтованість доводів її заяви, а також не є передбаченими законом підставами для відводу судді.

Отже скаржницею ОСОБА_1 не надано належних, допустимих і достатніх доказів заінтересованості суддів Комлевої О.С., Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С. у розгляді цієї справи, які б викликали сумніви в їх об`єктивності та неупередженості.

З огляду на наведене заява ОСОБА_1 про відвід суддів Одеського апеляційного суду Комлевій О.С., Вадовській Л.М., Сєвєровій Є.С. від участі у справі №947/8435/21 не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Комлевої О.С., Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С. у справі №947/8435/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко