Номер провадження № 2/521/829/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 січня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Громіка Д.Д.,

при секретарі Котигорох Н.С.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Одесі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про зміну способу стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про зміну способу стягнення аліментів. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що з 30.04.2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом РАЦС у Київському районі реєстраційної служби ОМУЮ, актовий запис №647. У даному шлюбі у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом Малиновського районного суду м. Одеси від 27.04.2018 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від усіх доходів боржника щомісяця, але не менше ніж 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з дня пред`явлення заяви до суду, а саме з 20.04.2018 року, і до досягнення донькою повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Окрім того, позивач зазначає, що визначенні судовим наказом Малиновського районного суду м. Одеси від 27.04.2018 року аліменти є недостатніми для утримання дитини.

У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 згідно судового наказу Малиновського районного суду м. Одеси від 27.04.2018 року, а саме стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, звернулась з клопотанням про підтримання позовних вимог у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, розглянути справу за її відсутності, а також не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_2 повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин. Згідно відповіді ВАДР ГУ ДМС України в Одеській області реєстрація відповідача по м. Одесі та Одеської області не значиться. Про час та місце розгляду справи відповідач двічі викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення.

Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. З будь-якими клопотаннями або заявами не звертався.

Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони з 30.04.2015 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом РАЦС у Київському районі реєстраційної служби ОМУЮ, актовий запис №647.

Від даного шлюбу у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом Малиновського районного суду м. Одеси від 27.04.2018 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від усіх доходів боржника щомісяця, але не менше ніж 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з дня пред`явлення заяви до суду, а саме з 20.04.2018 року, і до досягнення донькою повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що визначенні вказаним вище судовим наказом аліменти є недостатніми для утримання та забезпечення найнеобхіднішим дитини, яка росте та розвивається.

Окрім того, з часу винесення судового наказу витрати на потреби дитини значно зросли. Витрати зумовлені подорожчанням цін на необхідні предмети харчування, одяг, взуття, на відвідування школи та придбання шкільного приладдя, а також влаштування дитині відпочинку у вихідні та святкові дні, розвивання у неї творчих та пізнавальних здібностей.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів.

При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Отже, Сімейний кодекс України встановлює підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17.

Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.

Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

Позивач, як одержувач, довела свої вимоги щодо необхідності зміни способу стягнення аліментів і суд з нею погодився, зокрема, тому, що розмір, присуджених до стягнення аліментів, на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки на даний час збільшилися потреби у розвитку, навчанні та вихованні дитини.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд констатує, що в доведення викладених обставин та обґрунтовування заявленого розміру аліментів в сумі 5000грн. позивачем не зазначено інформації та не додано жодного доказу про місце роботи відповідача та розмір його доходу, про наявність у нього інших осіб на утримання, наявність рухомого та нерухомого майна та інші обставини, які давали б суду впевненість про платоспроможність відповідача заявленій сумі аліментів.

Окрім того, позивач не скористувалися наданим їм право, передбаченим ст. 84 ЦПК України щодо заявлення клопотання про витребування доказів судом, у разі неможливості їх самостійного збирання для подачі до суду в підтвердження викладених у позовній заяві обставин.

А тому, суд приходить до переконання, що заявлена сума аліментів є надмірною, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення із ОСОБА_2 аліментів в розмірі 3000 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини.

Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своїх дітей, то такий розмір аліментів забезпечить дитині збереження певного матеріального рівня утримання.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2022 року (рік звернення до суду з позовом).

Керуючись ст.ст. 4 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 244, 258 259, 264, 265, 280 283, 354 ЦПК України, ст.ст. 19, 150, 153, 159, 164, 166, 180 183, 192 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Судового наказу Малиновського районного суду м. Одеси від 27.04.2018 року.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст. 284 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Повний текст рішення суду складено 25 січня 2023 року.

Повні відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини 5 статті 265 ЦПК України:

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ).

Суддя: Д.Д. Громік