Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2023 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

за участю секретаря Культенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що позивач є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . У вказаному будинку також зареєстровані дружина ОСОБА_3 , онука ОСОБА_4 , онук ОСОБА_5 та зять ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла донька позивача ОСОБА_6 ОСОБА_1 зазначає, що жодних відносин з зятем ОСОБА_2 його родина не підтримує, також відповідач не проживає за адресою своєї реєстрації, як і не бере участі в оплаті комунальних послуг. Позивач вказує, що у зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований в його будинковолодінні, він не має можливості оформити пільги на житлово-комунальні послуги (субсидію), оскільки не може надати довідку про доходи усіх зареєстрованих в будинку осіб, а також позбавлений можливості розпоряджатися належним йому майном. В житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 відсутні особисті речі відповідача, спільне господарство з ним не ведеться, участі в оплаті платежів та облаштуванню будинку та присадибної ділянки не приймає. Позивач змушений оплачувати комунальні платежі також і за відповідача, що погіршує його матеріальне становище. Позивач вважає, що ОСОБА_2 , виїхавши з будинку та не проживаючи в ньому більше 7 років, по праві втратив право на користування цим приміщенням. Таким чином, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав і просить суд усунути для нього перешкоди в користуванні майном житловим будинком АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком, а також зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Сторони в судове засідання належним чином викликалися, однак не з`явилися. Від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання належним чином викликався, про що є підтвердження у матеріалах справи, однак не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки. Суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області №4958 від 14.09.2017 року, за ОСОБА_1 рахується житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . Довідка видана на підставі по господарської книги №04 за 2016-2020 роки, особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу №3155 КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 21.06.2018 року, листом про надання інформації №1030 від 21.07.2023 року виконавчого комітету Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, довідкою виконавчого комітету Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області №1023 від 20.07.2023 року.

Згідно акту обстеження факту не проживання від 20.07.2023 року підтверджено, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , однак за вказаною адресою не проживає 7 років.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Згідно із частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Положеннями частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 64 Житлового кодексу України визначено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Частиною другою ст. 107 ЖК України встановлено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Судом встановлено, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 . На теперішній час у зазначеному домоволодінні зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , однак який згідно акту обстеження факту не проживання від 20.07.2023 року, не проживає в даному домоволодінні вже сім років.

Оскільки позивач не може вільно розпоряджатися своїм майном, не може оформити пільги на житлово-комунальні послуги, а також змушений оплачувати комунальні послуги за відповідача, який не проживає за місцем реєстрації в будинку позивача вже тривалий час, то суд приходить до висновку про необхідність визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Згідно ч.2 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

У зв`язку з цим, не підлягає до задоволення вимога позивача щодо зняття з реєстрації ОСОБА_2 , так як вона є передчасною, оскільки рішення суду щодо визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку. Суд не вчиняє дій щодо зняття осіб з реєстраційного обліку.

Суд, проаналізувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 , а саме про усунення позивачу перешкод у користуванні майном, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. 12, 81, 263-268, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні майном житловим будинком АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право на користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .

В задоволенні інших вимог відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. М. Суходольський