20.01.2023 Єдиний унікальний номер 205/5587/22
Номер провадження: 2/205/790/2023
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2023 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) про зменшення розміру аліментів, припинення стягнення аліментів, звільнення від заборгованості по сплати аліментів,-
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) про зменшення розміру аліментів, припинення стягнення аліментів, звільнення від заборгованості по сплати аліментів.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він з ОСОБА_2 (далі Відповідач) перебував у зареєстрованому шлюбі з 10.12.2011 року по 04.11.2016 року. Від сумісного подружнього життя мають двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2017 року було вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання вказаних дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (для кожної дитини), щомісячно, починаючи з 26 грудня 2016 року. У зв`язку із чим, органом державної виконавчої служби17.10.2017 року було відкрито виконавче провадження № 54844106 з виконання виконавчого листа, виданого на підставі вищевказаного рішення суду про стягнення аліментів.

Позивач зазначає, що на час винесення судом рішення про стягнення аліментів діти проживали разом із матір`ю, але з 18.01.2019 року донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 почала мешкати разом із батьком та знаходиться на його повному утриманні, у зв`язку з чим наявні підстави для зміни загального розміру аліментів, стягнутих із позивача, та звільнення його від сплати заборгованості по аліментах, які мали б виплачуватись такій особі на утримання доньки ОСОБА_5 з 18 січня 2019 року по 22 липня 2022 року.

Відтак, позивач змушений звернутися до суду та просити суд зменшити загальний розмір аліментів, призначених за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2017 року; припинити нарахування аліментів з нього,ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначених за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2017 року; звільнити його, ОСОБА_1 , від сплати заборгованості по аліментам за період з 18.01.2019 року по 27 липня 2022 року у розмірі 49 537 грн. 35 коп. на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та вирішити питання щодо судових витрат.

Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подала.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував, про що надав суду відповідну заяву.

Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

Відповідач та/або його представник у судове засідання не з`явилися про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, ніяких письмових заяв чи клопотань від таких учасників справи до суду не надходило.

Суд зазначає з цього приводу, що однією з основних засад цивільного судочинства, у відповідність до ст. 2 ЦПК України, є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р., гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В даному випадку, систематичне, на протязі декількох місяців, не прибуття такої сторони у жодне судове засідання, мають всі ознаки дій, які спрямовані на затягування розгляду справи по суті.

Оскільки стороні відповідача надавалась реальна можливість висловити у повному обсязі свої заперечення щодо пред`явленого до неї позову, та здійснити повну подачу всіх доказів на їх обґрунтування, і наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання вкотре не з`явилася, суд, з метою уникнення надмірно тривалого судового розгляду судової справи, вважає за можливе завершити судовий розгляд шляхом ухвалення рішення за відсутності такого учасника справи.

Також, враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак така сторона у судове засідання не з`явилась, відзив на позов не подала, суд за згодою позивача, здійснює заочний розгляд справи, що повністю відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення з огляду на наступне.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.12.2011 року по 04.11.2016 року, який було зареєстровано Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровській області, актовий запис № 915.

Судом також встановлено, що від сумісного подружнього життя сторони мають двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2017 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 грудня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Також судом встановлено, що постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) від 17.10.2017 року було відкрито виконавче провадження № 54844106 на підставі виконавчого листа № 200/22019/2016-ц, виданого 24.04.2017 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 грудня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів згідно виконавчого листа № № 200/22019/2016-ц від 24.04.2017 року, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заборгованість позивача по аліментам станом на 27.07.2022 року становить 73 760 грн. 75 коп.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 фактично проживає з 18 січня 2019 року разом із своєю донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Актами обстеження умов проживання від 10.05.2019 року та від 02.08.2022 року.

Також судом встановлено, що спеціалістами Управління служби у справах дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі заяви ОСОБА_2 з метою контролю виконання рішення виконкому Новокодацької райради від 17.12.2017 року за № 511, було проведено обстеження умов проживання малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де було встановлено, що на момент виходу спеціалістів 22.01.2019 року малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вдома не було, зі слів матері батько забрав доньку 18.01.2019 року з дитячого садочку та до теперішнього часу не повернув вчасно.

Також матеріалами справи підтверджено, що згідно Висновку органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради від 22.01.2020 року доцільно в інтересах дітей визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Щодо позовної вимоги про припинення сплати аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 суд виходив із наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

З аналізу вказаних законодавчих норм вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Судом встановлено, що на даний час малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується вищевказаними письмовими доказами.

Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Як встановлено судом вищевказана дитина з 18.01.2019 року проживає з батьком, позивачем по справі, та повністю знаходиться на його утриманні. У зв`язку із чим суд доходить висновку про наявну зміну обставин, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача.

Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2017 року та виконавчого листа № 200/22019/16-ц, виданого 24.07.2017 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська.

У зв`язку із чим, позовні вимоги позивача про звільнення його від сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначених за рішенням Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровськапо справі за № 200/22019/16-ц від 24.03.2017 року, підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зменшення розміру аліментів, суд зазначає про наступне.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ст. 141 СК України).

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК України).

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У ст. 3 Конвенції про права дитини зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

В частинах 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини вказано, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. ч. 1 - 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

З наведених норм матеріального та процесуального права слідує, що суд вправі, а не зобов`язаний, при наявності певних обставин прийняти рішення про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання дитини до її повноліття.

Ст. 51 Конституції України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи ту обставину, що суд припиняє стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , то відповідно підлягає і зміненню частка аліментних платежів, що стягуються з позивача на утримання дітей сторін, до складу яких входить і вказана донька ОСОБА_5 .

У зв`язку із чим суд змінює розмір стягнутих з ОСОБА_1 аліментів до розміру 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, на користь матері, ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо позовної вимоги про звільнення від сплати заборгованості по аліментам за період з 18.01.2019 року по 27 липня 2022 року у розмірі 49 537 грн. 35 коп., суд виходив із наступного.

Відповідно до ст.197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами; за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до п. 22 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам.

З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Звільнення від сплати заборгованості по аліментам на малолітню дитину повинно мати місце лише у виключних випадках.

Як зазначалось вище, з 18.01.2019 року спільна дитина сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично почала проживати із платником аліментів. З наведеного вбачається, що позивач мав весь цей час одночасно як платити аліменти на користь матері, з якою дитина вже не проживає, так і фактично займатись утриманням такої дитини самостійно.

Таким чином, виходячи перш за все з інтересів дитини, суд вважає за можливе звільнити позивача від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 49 537 грн. 35 коп. оскільки така заборгованість утворилась щодо аліментів на ту дитину, яка на час виникнення такої заборгованості мешкала разом із позивачем, а відтак кошти такої заборгованості у випадку їх стягнення на користь відповідача не будуть покривати потреби саме такої дитини.

Суд також зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлена про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явилася, відзив на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надала, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Таким чином, відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 977 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 212-213, 215, 223, 224 ЦПК України, ст.ст.179-181 СК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) про зменшення розміру аліментів, припинення стягнення аліментів, звільнення від заборгованості по сплати аліментів задовольнити в повному обсязі.

2. Звільнити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), від сплати аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначених рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2017 року по справі № 200/22019/16-ц.

3. Змінити розмір стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) на утримання малолітньої дитини, доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначений рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2017 року по справі № 200/22019/16-ц.

Стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітньої дитини, доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, на користь матері, ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ), починаючи з дня набрання даного рішення законної сили.

4. Звільнити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) на утримання малолітньої дитини, доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за виконавчим провадженням № 54844106, яке перебуває на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) за період з 18 січня 2019 року по 27.07.2022 року, згідно виконавчого листа № 200/22019/16-ц, виданого 24.04.2017 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська у розмірі 49 537 грн. 35 коп.

5. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), судовий збір у розмірі 2 977 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Мовчан Д.В.