Справа № 211/6153/21
Провадження № 2/211/279/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитом спадкодавця, -

встановив:

до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся представник акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитом спадкодавця.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що відповідно до кредитного договору б/н від 08.06.2011 ОСОБА_2 надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 8252,11 грн., яка складається з 5625,51 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 1989,65 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 636,95 грн. нарахована пеня. 27.08.2020 позивач направив претензію кредитора до Четвертої криворізької державної нотаріальної контори. 11.09.2020 позивач отримав відповідь. Позивач вважає, що відповідач прийняла спадщину, до складу якої входить кредитні зобов`язання померлого позичальника, оскільки на час відкриття спадщини відповідач постійно проживала з спадкодавцем - позичальником і протягом шести місячного строку від дня відкриття спадщини не відмовилася від її прийняття, посилаючись на положення частини третьої статті 1268 ЦК України. Просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 8252,11 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 05 листопада 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 01 грудня 2022 року заяву позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано від Третьої криворізької державної нотаріальної контори копію спадкової справи заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 та витребувано від Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради 50101, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1, відомості щодо місця реєстрації проживання померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 : довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: АДРЕСА_1 станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . з

У судове засідання сторони не з`явилися, скористалися своїм правом надати відзив на позовну заяву та відповідь на відзив.

Представник відповідача адвокат Черненко Є.І. просила у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки позивачем пропущено строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог спадкоємців. Крім того, відповідач до нотаріуса не зверталась, спадщину не приймала.

Представник відповідача до суду надав відповідь на відзив, на позовних вимогах наполягають. Зазначили, що відповідач заяву про відмову від спадщини не подавала, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, суд вважає можливим розгляну справи у відсутність сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 08.06.2011 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-Заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом відповідача в Анкеті-Заяві (а.с.19).

Згідно свідоцтва про смерть, позичальник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.50).

Станом на 23.06.2013 року, заборгованість позичальника ОСОБА_2 перед Банком за кредитним договором б/н від 08.06.2011 року 8252,11 грн., яка складається з 5625,51 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 1989,65 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 636,95 грн. нарахована пеня (а.с. 8-11).

Позивачем на адресу Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори було направлено претензію кредитора від 29.07.2020 року (а.с.52).

11.09.2020 року позивач отримав відповідь від Третьої криворізької державної нотаріальної контори, в якій зазначено, що нотаріальна контора залишила без розгляду претензію кредитора, спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася (із заявами про прийняття спадщини та/або із заявами про відмову від спадкового майна ніхто не звертався ( а.с. 53).

01.06.2021 року позивачем було направлено лист-претензію на адресу відповідача ОСОБА_1 , яка залишилась без задоволення (а.с.54).

Правовідносини, які виникли між учасниками справи, регулюються статтями 1054, 1218, 1281, 1282 ЦК України, в редакції станом на день смерті позичальника ОСОБА_2 , тобто на ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до частини 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки, зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Так, згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язанням, а також припинення таких зобов`язань.

Зазначений правовий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2018 року № 14-53цс18 (аналогічна висновок міститься у постанові Верховного Суду України № 6-33цс15 від 8 квітня 2015 року).

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №522/407/15-ц викладена наступна правова позиція: «Кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги. Наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги. Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань».

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, щодо відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому.

Статтями 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк (термін), відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 1281 ЦК України, в редакції, чинній на день смерті позичальника, Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Як вбачається із матеріалів справи, у Анкеті-Заяві від 08 червня 2011 року зазначено, що ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою процентів за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, який сторонами погоджено до квітня 2015 (а.с. 47).

При цьому, позивачем АТ КБ «ПриватБанк» не надано суду належні та допустимі докази щодо перевипуску кредитної картки, у зв`язку з чим слід вважати, що кінцевим терміном повернення кредитних коштів є останній день квітня 2015 року (а.с.47).

Зважаючи на те, що кредитор АТ КБ «ПриватБанк» не знав та не міг знати про смерть позичальника ОСОБА_2 , він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги, тобто по останній день квітня 2016 року.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Вимога до спадкоємців боржника може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений статтею 1281 ЦК України, приймає вимоги кредиторів спадкодавця.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ КБ «ПриватБанк» скористався своїм правом кредитора заявити про вимогу до спадкоємців боржника через нотаріуса, направивши 29 липня 2020 року претензію кредитора до Четвертої Криворізької державної нотарільної контори (а.с 52).

Отже, у даному випадку АТ КБ «ПриватБанк», який не знав та не міг знати про відкриття спадщини, пред`явив вимоги до спадкоємця, що прийняв спадщину поза межами строків, встановлених частиною третьою статті 1281 ЦК України, в редакції, чинній на день смерті позичальника, (понад один рік з дня настання строку вимоги), тому в силу приписів частини четвертої статті 1281 ЦК України, банк позбавлений права вимоги до спадкоємця, оскільки відповідальність спадкоємця за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог статей 1281, 1282 ЦК України, які ним не дотримані.

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся з даним позовом понад один рік з дня настання строку вимоги, наслідком чого є позбавлення кредитора (банка) права вимоги до спадкоємця за кредитними зобов`язаннями позичальника.

Враховуючи викладене вище, у задоволені позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у позові судові витрати позивача не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 89, 247, 263-265,354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

у задоволені позовних вимог Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Н. О. Сарат