Справа № 451/1350/22
Провадження № 2/451/80/23
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

02 лютого 2023 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Куцик-Трускавецької О.Б.,

секретар судового засідання Мурин Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін

ОСОБА_1 (позивач) подала на розгляд суду позов до ОСОБА_1 (відповідача), у якому просить розірвати укладений між ними шлюб та визначити місце проживання малолітніх дітей з матірю.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета позову позивач покликається на те, зокрема, що спільне життя між сторонами є неможливим у зв`язку з тим, що у сім`ї втрачено почуття довіри, турботи, наявні кардинальні розбіжності на життєві погляди. Зазначає, що сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач повідомляє, що їх шлюб носить лише формальний характер.

Від шлюбу мають трьох спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Примирення та подальше спільне проживання не виправлять стану шлюбних відносин.

Позивач просить розірвати шлюб та визначити місце проживання її малолітніх дітей разом із нею, оскільки спору з відповідачем щодо місця проживання їхній дітей не має і відповідач погоджується з тим, щоб діти проживали разом із матір`ю.

Сторони участі уповноважених представників у судове засідання не забезпечили.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у належний спосіб шляхом надсилання на електронну адресу ухвали про відкриття провадження у справі від 30.12.2022 та позовної заяви з додатками (а.с.26-27, 30).

Заяви, клопотання учасників справи

Позивач подала на розгляд суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, наполягає на його задоволенні (а.с.31).

Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 30.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.2-3).

Ухвалою судового засідання від 17.01.2023 розгляд справи відкладено на 02.02.2023 (а.с.28).

Ухвалою судового засідання від 02.02.2023 постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.32).

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

10 серпня 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб у Березівській сільській раді Радехівського району у Львівській області, про що зроблено актовий запис № 4. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 30.08.2012 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сторони у справі (а.с.18-20).

Зміст спірних правовідносин

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем та наявності у сторін малолітніх дітей, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України).

Так, згідно з положеннями частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Приписом частин 3 та 4 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Також, суд застосував норми статей 104, 110 та 113 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачкою, щодо наявності підстав для часткового задоволення позову

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак позивач наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з висловленої нею у позовній заяві позиції та у поданій заяві.

Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені.

Враховуючи викладене, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому позов в частині розірвання шлюбу слід задовольнити.

З огляду на відсутність у позовній заяві аргументів щодо наявності між сторонами спору з приводу визначення місця проживання їхніх дітей, а також відсутність доказів на підтвердження наявності цієї обставини, суд не розглядає викладене у прохальній частині позовної заяви прохання позивачки про визначення місця проживання малолітніх дітей з матір`ю. Більше того, суд зазначає, що виховання і утримання дітей є обов`язками обох батьків до досягнення дітьми повноліття.

Разом з тим, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18.

Виходячи з фактичних обставин справи та висловленою позивачем позицією (а.с.4), згідно якої у сторін відсутній спір з приводу місця проживання дітей, позов про визначення місця проживання малолітніх дітей з матір`ю задоволенню не підлягає.

Розподіл між сторонами судових витрат

З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору у сумі 992, 40 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та керуючись статтями 10, 81, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, Радехівський районний суд Львівської області,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Березівською сільською радою Радехівського району Львівської області, про що 10 серпня 2012 року зроблено актовий запис № 4.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище, яке вона отримала внаслідок реєстрації шлюбу, що розривається в судовому порядку « ОСОБА_7 ».

Після розірвання шлюбу залишити проживати з матір`ю - ОСОБА_1 малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддяО. Куцик-Трускавецька