Справа № 462/5776/22
пр.№ 2/464/446/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2023 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.

секретар судового засідання Воловець Ю.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу №462/5776/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Канюги Андрія Ярославовича про визнання дій неправомірними та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

25 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Залізничного районного суду м. Львова з позовом до управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Канюги Андрія Ярославовича про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Канюги Андрія Ярославовича від 16.09.2022 (індексний номер 64832841), яким припинено право власності позивача на приміщення цілісного майнового комплексу (магазину), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та про зобов`язання державного реєстратора управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності 19551109.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 26 жовтня 2022 року справа передана за підсудністю на розгляд Сихівському районному суду м. Львова.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м. Львова від 28 листопада 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В обгрунтування позову в позовній заяві від 24.10.2022 року ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач державний реєстратор Канюга А.Я. підставою прийнятого ним рішення зазначив постанову Верховного Суду України від 14.07.2021 року, хоча станом на 14.07.2021 року Верховний Суд України не функціонував, а найвищим судом в системі судоустрою України є Верховний Суд. Крім того, в постанові Верховного Суду від 14.07.2021 року по справі № 2-508/2007, провадження №61-19624вно20 поряд із визнанням недійсності правовстановлюючого документу рішення апеляційного суду Львівської області від 24.12.2007 року, одночасно не визначено, не змінено і не припинено речові права ОСОБА_1 , як це передбачено ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За таких обставин державний реєстратор відповідно до п.4 ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також пунктів 18, 23 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127, державний реєстратор зобов`язаний був відмовити у здійсненні державної реєстрації припинення права власності позивача на приміщення цілісного майнового комплексу (магазину), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Канюги А.Я. від 16.09.2022 року індексний номер 64832841 та зобов`язати державного реєстратора управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради відновити запис про право власності 19551109 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

15.12.2022 року від обох відповідачів надійшов до суду спільний відзив на позов, в якому відповідачі позов заперечили в повному обсязі з наступних підстав:

Рішення державного реєстратора Канюги А.Я. від 16.09.2022 року індексний номер 64832841 про припинення права власності ОСОБА_1 на приміщення цілісного майнового комплексу (магазину), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було прийнято відповідно до заяви ОСОБА_2 від 13.09.2022 року та на підставі постанови Верховного Суду від 14.07.2021 у справі 2-508/2007, якою скасовано рішення Апеляційного суду Львівської області від 24.12.2007, відповідно до якого ОСОБА_1 набув право власності на зазначене нерухоме майно.

Відповідачі вважають безпідставним посилання позивача на те, що постанова Верховного Суду від 14.07.2021 у справі 2-508/2007 не дає змоги встановити набуття, зміну чи припинення речових прав на нерухоме майно - приміщення цілісного майнового комплексу (магазину), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у відповідності до ч. 3 ст. 26 Закону, відповідно до якої ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав), оскільки позивач посилається на редакцію ч. 3 ст. 26 Закону, яка втратила чинність 12.05.2022 року. На час вчинення спірної реєстраційної дії (16.09.2022 року) ч. 3 ст. 26 Закону діяла в редакції, відповідно до якої у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. А тому у державного реєстратора не було підстав для відмови у вчиненні реєстраційної дії.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання державного реєстратора управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради відновити запис про право власності 19551109 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідачі зазначають, що орган державної реєстрації прав має виключну компетенцію в питаннях встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами. До виключної компетенції цього органу належить і прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень чи відмову у реєстрації за наявності до того передбачених законом підстав, а тому суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстрації прав, зобов`язуючи його приймати рішення.

16.12.2022 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено фактично додаткову підставу позову. Позивач посилається на те, що станом на час прийняття державним реєстратором оскарженого рішення від 16.09.2022 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень були наявні записи про обтяження № 8251527, внесений 25.12.2014 року на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 19.11.2014 року у справі 466/8187/14-к, та № 7077376, внесений 01.04.2010 року на підставі постанови СУ ГУМВСУ у Л/о Штокало Є.М. у кримінальній справі 1430-2120, а, крім того, станом на 16.09.2022 року була чинною ухвала Сихівського районного суду м. Львова від 21.03.2012 у справі 1319/3318/2012, якою було накладено арешт на нежитлове приміщення будівлі магазину літ. А1 загальною площею 11 041.9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заборонено ОСОБА_1 та іншим особам вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження, реєстрацію, перереєстрацію права власності на нежитлове приміщення будівлі магазину літ. А1 загальною площею 11 041.9 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Тому, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстратор зобов`язаний був відмовити у державній реєстрації прав (припинення права власності позивача) через наявність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно. Вважає, що, визнавши рішення державного реєстратора про припинення його права власності протиправним, суд має зобов`язати державного реєстратора поновити запис про право власності позивача, оскільки статтею 346 ЦК України, яка містить вичерпний перелік підстав припинення права власності на майно, не передбачено, що вчинення кримінального правопорушення є достатньою підставою для припинення права власності, в той же час, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між вчиненням позивачем кримінального правопорушення шляхом підробки договору купівлі-продажу майнового комплексу/гарантійні зобов`язання від 04.11.1999 року та набуттям права власності на об`єкт нерухомого майна на підставі рішення Апеляційного суду Львівської області від 24.12,2007, відповідно до якого ОСОБА_1 набув право власності.

21.12.2022 року від представника відповідача управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому останній зазначає, що наявність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дійсно є підставою для відмови в державній реєстрації прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, крім випадків, визначених цим Законом, а, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 24 Закону відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Таким чином, у разі вчинення реєстраційної дії на підставі судового рішення арешт нерухомого майна не є підставою для відмови у вчиненні реєстраційної дії, а рішення державного реєстратора №64832841 від 16.09.2022 вважає законним та прийнятим за відсутності обставин, при наявності яких державний реєстратор приймає рішення про відмову у вчиненні реєстраційної дії.

Вивчивши матеріали справи, подані сторонами докази та заяви по суті справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав:

Судом встановлено наступні обставини, які не заперечуються сторонами:

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 312114468 від 11.10.2022 року /а.с. 15-17/ вбачається, що до прийняття відповідачем державним реєстратором Канюгою А.Я. оскарженого позивачем рішення №64832841 від 16.09.2022 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно був наявним запис про право власності № 19551109 від 15.03.2017 року, відповідно до якого за позивачем було зареєстровано право власності в цілому на приміщення цілісного майнового комплексу (магазину), розташованого за адресою АДРЕСА_1 , на підставі рішення Апеляційного суду Львівської області від 24.12.2007 року /а.с. /, а також наявні записи про обтяження у вигляді арешту нерухомого майна № 7077376 від 01.04.2010 року та № 8251527 від 25.12.2014 року.

13.09.2022 через територіальний підрозділ ЦНАП м. Львова Літвінським Романом Дмитровичем було подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 52368664 щодо припинення права приватної власності на цілісний майновий комплекс (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, номер запису про право власності 19551109), що розташований у АДРЕСА_1 .

Підставою для вчинення зазначеної реєстраційної дії заявником вказано долучену до заяви постанову Верховного Суду від 14.07.2021 року у справі №2-508/2007 /а.с. 7-14/, якою скасовано рішення Апеляційного суду Львівської області від 24.12.2007 року та залишено в силі рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 серпня 2007 року, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на приміщення цілісного майнового комплексу (магазину), розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

За результатом розгляду заяви державним реєстратором Канюгою А. Я. 16.09.2022 року прийнято рішення №64832841 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У відповідності до прийнятого рішення внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення права власності ОСОБА_1 на приміщення цілісного майнового комплексу (магазину), розташованого за адресою АДРЕСА_1 , що також вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 312114468 від 11.10.2022 року /а.с. 15-17/. При цьому підставою припинення права власності зазначено постанову «Верховного Суду України» від 14.07.2021 року у справі № 2-508/2007.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Як одну з підстав позову позивач зазначає те, що постанова Верховного Суду від 14.07.2021 року не дає змоги встановити набуття, зміну чи припинення речових прав на нерухоме майно - приміщення цілісного майнового комплексу (магазину), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у відповідності до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якої ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Однак при цьому позивач посилається на ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, яка була чинною до 12.05.2022 року. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, яка була чинною станом на час прийняття державним реєстратором оскарженого рішення (16.09.2022 року), у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. Дана норма не містить якихось додаткових вимог до судового рішення, яким скасовано документ на підставі якого проведено державну реєстрацію прав, тому суд приходить до висновку, що постанова Верховного Суду від 14.07.2021 року, подана заявником, була належною та достатньою підставою для прийняття відповідачем ОСОБА_3 оскарженого рішення.

При цьому суд не бере до уваги посилання позивача як на підставу незаконності рішення державного реєстратора ту обставину, що останнім підставою прийняття рішення №64832841 від 16.09.2022 року зазначено «постанова Верховного Суду України від 14.07.2021 року» замість «постанова Верховного Суду від 14.07.2021 року», оскільки, на переконання суду, це є очевидною технічною помилкою, яка не впливає на законність оскаржуваного рішення державного реєстратора, і, у випадку потреби, може бути виправлена в порядку, передбаченому ч.2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в тому числі за заявою самого позивача. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі невідповідності відомостей, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії, до внесення необхідних виправлень пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Безпідставним також є посилання позивача на те, що державний реєстратор зобов`язаний був на підставі п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмовити у вчиненні реєстраційної дії з підстави наявності станом на 16.09.2022 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про обтяження речових прав у вигляді арешту нерухомого майна № 7077376 від 01.04.2010 року та № 8251527 від 25.12.2014 року, оскільки пунктом 1 ч. 4 ст. 24 цього Закону передбачена спеціальна норма, відповідно до якої відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності і взаємозв`язку суд приходить до висновку, що державний реєстратор прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Канюга А.Я. при розгляді заяви ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 52368664 від 13.09.2022 року діяв у межах повноважень, визначених Законом, та прийняв рішення №64832841 від 16.09.2022 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і підстав для визнання такого рішення протиправним і його скасування суд не вбачає.

Відмова в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора №64832841 від 16.09.2022 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким припинено право власності позивача на приміщення цілісного майнового комплексу (магазину), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є достатньою підставою для відмови в задоволенні похідної позовної вимоги про зобов`язання державного реєстратора управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності 19551109.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 81, 89, 247, 258, 259, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

відмовити в позові повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, , м.Львів, вул. Городоцька, 299.

Відповідач: державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Канюга Андрій Ярославович, м. Львів, вул. Городоцька, 299.

Повний текст рішення складено 25.01.2023 року.

Головуючий Б.Р. Мичка