2/465/1364/23
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

04.01.2023 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

з участю секретаря судових засідань Лозинського Т.-Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс», про відшкодування матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до Франківського районного суду м. Львова із позовом по відповідача про відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування своєї заяви зазначає, що 05 травня 2022 року о 18 год. 50 хв. у м.Львові по вул. Винниченка,8, водій трамваю ОСОБА_2 , яка працює на посаді водія трамваю у ЛКП «Львівелектротранс», не була достатньо уважною, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла зіткнення з транспортним засобом FIAT 500, д.н.з. НОМЕР_1 під його керуванням, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим заподіяно матеріальних збитків. Постановою Галицького районного суду м.Львова від 18.05.2022 року ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. та стягнуто судовий збір. Постановою Львівського апеляційного суду від 13 липня 2022 року вищезазначене судове рішення залишено без змін. Відповідно до свідоцтва НОМЕР_2 від 06 червня 2021 року, виданого ТСЦ 8043, власником автомобіля FIAT 500, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідно до інформації наданої ТОВ «НІКО ЗАХІД» (рахунок фактура від 06.05.2022 №) та ФОП ОСОБА_3 , ( рахунок від 06.05.2022 №), які є представниками офіційного дилера компанії FIAT в Україні, зазначено, що вартість відновлювального ремонту складає 27 918, 90 грн., а саме: запчастини 12 616,00 грн., лако фарбові матеріали 3 990, 00 грн., вартість робіт 11 312,90 грн. Просить позов задоволити.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 06.09.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Судом на адресу відповідача скеровувалися матеріали позовної заяви з додатками, а в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Галицького районного суду м.Львова від 18.05.2022 року (справа №461/2306/22) ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, а також стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

Постановою Львівського апеляційного суду від 13.07.2022 року, постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 18.05.2022 року, залишено без змін.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 06 червня 2021 року, виданого ТСЦ 8043, власником автомобіля FIAT 500, д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_1 .

Згідно рахунку № від 06.05.2022 року ТзОВ «Ніко Захід», вартість запчастин для автомобіля FIAT CINQUECENTO 1.2L становить 12 616,00 грн.

Згідно рахунку № від 06.05.2022 року ФОП ОСОБА_3 , вартість запчастин для автомобіля FIAT CINQUECENTO 1.2L становить 3 990,00 грн., вартість роботи становить 7 322,90 грн, а всього 11 312,90 грн.

Таким чином, вартість ремонту, запчастин та роботи у сукупності становить 23 938, 9 (12 616,00 грн. + 11 312,90 грн).

Як передбачено ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК).

Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до положень ч.2 ст.16 ЦК України одними зі способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування майнової та моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При цьому, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пукнт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України).

Пленум Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 4 Постанови від 01.03.2013 року № 4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки зокрема, зазначив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Пунктом 9 постанови № 6 Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладання на відповідальну за неї особи обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування можливий. Коли відшкодування в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Львівського комунального підприємства «Львівелеткротранс» підлягає стягненню на користь держави сума судового збору 992,40 грн.

Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс», про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 23 938 (двадцять три тисячі дев`ятсот тридцять вісім) гривень 90 копійок.

Стягнути з Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте Франківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Львівське комунальне підприємство «Львівелектротранс», , адреса: 79026, м.Львів, вул. Сахарова,2

Суддя Ванівський Ю.М.