Житомирський апеляційний суд
Справа №274/4101/23 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т.М.
Категорія 37 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Шевчук А.М., Талько О.Б.,

розглянувши у місті Житомирі в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №274/4101/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА»

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 вересня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Вдовиченко Т.М.

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» (далі - ПрАТ «СК «УНІКА») звернулося до суду із вказаним позовом, в якому з просило стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 14 387,00 грн. та судовий збір.

На обґрунтування заявлених позовних вимог зазначав, що 16.01.2021 року між страховою компанією та ОСОБА_2 (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування майна №007088/2103/000031, предметом якого є майнові інтереси страхувальника пов`язані із володінням, користуванням квартирою АДРЕСА_1 . 09 серпня 2021 року із майном відбулась страхова подія, а саме: затоплення квартири водою із вищерозташованої квартири АДРЕСА_2 . Листом №68 від 10.08.2021 року голова ОСББ «Щаслива оселя-3-5» повідомив ПрАТ «СК УНІКА», що 09.08.2021 року трапилась аварія в квартирі АДРЕСА_3 , в результаті чого було затоплено квартиру АДРЕСА_4 поверхом нижче. Страхувальник звернувся із заявою до ПрАТ «СК «УНІКА» про настання страхової події та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, подію затоплення квартири визнано страховим випадком на підставі звіту про результати огляду майна від 12.08.2021 року, підрахунку об`ємів робіт, калькулятора робіт, страхового акту №00450278 від 01.10.2021 року. ПрАТ «СК «УНІКА» здійснило виплату суми страхового відшкодування в розмірі 14 387,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №250108 від 04.10.2021 року. Вважає, що згідно ст. 993, 1166 ЦК України, позивач отримав право вимоги до особи відповідальної за завдання матеріальної шкоди власнику квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 вересня 2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ПрАТ «СК «УНІКА» звернулось із апеляційною скаргою, в якій, з урахуванням змін до апеляційної скарги від 02 жовтня 2023 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 вересня 2023 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначає, що згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б)протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. З огляду на викладене, та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних обставин. Вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що довідка про залиття квартири, складена головою правління ОСББ «Щаслива оселя 3-5» є неналежним доказом наявності вини відповідача у залитті квартири, не відповідає обставинам справи, оскільки цей акт повністю відповідає формі, встановленій наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій». Отже, суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини даної справи, що у відповідності до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення.

Відповідач правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що 16.01.2021 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного комплексного страхування майна №007088/2103/000031, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням та користуванням нерухомим майном - квартирою АДРЕСА_1 . Строк дії договору визначено з 17.01.2021 року по 16.01.2022 року. Страховим випадком в даному договорі є, зокрема, понесення збитків страхувальником внаслідок пошкодження, знищення чи втрати застрахованого майна в результаті настання подій (страхових ризиків), перелік яких зазначений у договорі (а.с.4).

25 квітня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб (а.с. 7).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 30.08.2014 року реєстровий №2148, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 5-6).

Листом голови правління ОСББ «Щаслива оселя-3-5» від 10.07.2021 року повідомлено ПрАТ «СК «УНІКА», що 09.08.2021 року трапилась аварія на мережі водопостачання в квартирі АДРЕСА_3 , в результаті чого було затоплено квартиру АДРЕСА_4 поверхом нижче, яка належить ОСОБА_2 , тобто відбулася страхова подія (а.с.8).

11 серпня 2021 року страхувальник ОСОБА_2 звернулась до ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.9).

Дана заява була розглянута, подію затоплення квартири АДРЕСА_1 , визнано страховим випадком, у зв`язку з чим на підставі страхового акту №00450278 та калькуляції робіт позивач здійснив виплату суми страхового відшкодування у розмірі 14 657,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №4088 від 16.05.2023 (а.с.2,20,21).

Відмовлячи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що стороною позивача не надано, відповідно до вимог закону, допустимі достовірні та належні докази на підтвердження того, що саме з вини відповідача ОСОБА_1 як власника квартири АДРЕСА_3 сталося затоплення квартири, належної на праві власності ОСОБА_2 та розміру шкоди. В наказі Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 затвердженим пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого наведена у додатку №4 до вказаних Правил. Судом першої інстанції було встановлено, що 09.08.2021 року відбулося залиття квартири, проте позивачем не надано доказів ким саме здійснювався огляд об`єкта по факту залиття квартири, відсутні докази, які б підтверджували встановлення особи, з вини якої сталося залиття, безпосередню причину залиття із зазначенням місця протікання. Також позивачем в порушення вимог ст.76-81 ЦПК України не долучено до матеріалів справи жодного доказу про те, що власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 . Суд першої інстанції дійшов висновку, що довідка голови правління ОСББ «Щаслива оселя-3-5» від 10.08.2021 року №68 не може слугувати достатнім доказом встановлення особи, з вини якої відбулося залиття квартири, а наданий на підтвердження розміру заподіяної шкоди калькулятор також не є належним та достовірним доказом на підтвердження розміру шкоди.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За приписами ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Згідно з положеннями ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

У деліктних правовідносинах обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою покладається на позивача. Натомість відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» встановлено форму акту, який складається у разі залиття квартири (додаток № 4 до Правил).

Згідно з вказаними Правилами акт складається комісією за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та організації, яка обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника будинку або будинкового комітету і затверджується начальником організації, яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою.

В акті повинно бути відображено: дата його складання; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, з вини якого сталося залиття; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії.

Відмова від підпису складеного акту присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність і у такому випадку в акті має бути зазначено, що такі особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.

Зазначені правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 201/658/16-ц (провадження № 61-40389св18).

В зв`язку із вищевикладеним, суд звертає увагу, що акт про залиття квартири відсутній в матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд не може вважати звіт про результати огляду майна належним, допустимим та достовірним доказом в розумінні ст. 77-80 ЦПК України, який містить вичерпну інформацію про предмет спору (а.с.10).

Також позивачем не надано в порушення вимог ст. 76-81 ЦПК України жодного доказу про те, що власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 , а також докази, з чиєї вини сталося затоплення квартири, що знаходиться нижче, та відсутні документи, що підтверджують розмір матеріальної шкоди, завданої майну застрахованої особи.

Апеляційний суд також враховує, що за змістом ст. 1166 ЦК України відсутність вини має доводити особа, яка завдала шкоди, разом із тим, у даному випадку факт завдання шкоди саме відповідачем не встановлений.

З урахуванням вищевикладеного, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на його користь суми сплаченого страхового відшкодування є вірним.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду апелянтом не надано.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.259, 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» залишити без задоволення, а рішення Бердичівського районного суду Житомирської області від 06 вересня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2022 року.

Головуючий Судді