Ухвала

Іменем України

24 січня 2023 року

м. Київ

справа № 213/3262/21

провадження № 61-244ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Галач Тетяною Анатоліївною, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веллфін" про захист прав споживачів та визнання недійсним договору позики, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 21 грудня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ ""Веллфін" про захист прав споживачів та визнання недійсним договору позики, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 21 грудня 2021 року в даній справі визнано неподаною та повернуто, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 08 листопада 2022 року щодо сплати судового збору.

У грудні 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Галач Т. А. звернулася засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року.

У грудні 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Галач Т. А. звернулася засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 14-57цс18.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до частини перша статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Частиною третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Згідно з правилами процесуального закону подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції має відбуватися з дотриманням певних умов.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За правилом пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою, другою та третьою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд апеляційної інстанції в ухвалі від 08 листопада 2022 року встановив, що ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги не сплатив судовий збір, тому залишив його апеляційну скаргу без руху і надав скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.

Зазначеною ухвалою, скаржнику роз`яснено в повному обсязі спосіб виконання зазначених в ній недоліків та наслідки її невиконання.

Проте, вимоги вказаної ухвали заявником так і не було виконано.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Споживачі звільняються від сплати судового збору лише у справах за їх позовами за умови, що ці позови стосуються порушення їх прав як споживачів. Такий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц (провадження №14-57цс18).

Позов у справі не пов`язаний з порушенням прав споживачів, оскільки він пред`явлений до ТОВ "Веллфін" про визнання недійсним договору позики.

Враховуючи викладене, Дніпровський апеляційний суд в ухвалі від 08 грудня 2022 року дійшов вірного висновку про визнання апеляційної скарги ОСОБА_1 неподаною та її повернення заявнику.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваної ухвали.

Керуючись пунктом 1 частини другої та частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Галач Тетяною Анатоліївною, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веллфін" про захист прав споживачів та визнання недійсним договору позики, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
А. Ю. Зайцев В. М. Коротун