П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/5509/22

Провадження № 22-ц/4815/1277/23

Головуючий у Сарненському районному суді

Рівненської області: суддя Довгий І.І.

Рішення суду першої інстанції проголошено

(повний текст) о 15 год. 20 хв.

11 вересня 2023 року

у м. Сарни Рівненської області

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Польової Еріки Миколаївни на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 липня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

У травні 2022 року в суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, починаючи з дня пред`явлення позову і до 30 червня 2025 року.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 липня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06 травня 2022 року і до закінчення ним навчання, але не пізніше досягнення двадцяти трьох років.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Вирішено питання про судові витрати у справі.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 жовтня 2023 року поновлено ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду від 28 липня 2022 року.

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Польова Е.М. вважала оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим, що полягало у неповноті з`ясування обставин, що мають значення для справи, та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Обґрунтовуючи її, зазначалося про те, що суд попередньої інстанції при визначенні розміру аліментів не врахував принципу рівності прав і обов`язків батьків щодо повнолітнього сина, в т.ч. і щодо його утримання, порушив принцип співмірності розміру аліментів меті аліментного зобов`язання, про що наголошено у постанові Верховного Суду від 04 серпня 2020 року у справі №489/100/18. При цьому судом не досліджувалося питання надання утримання синові позивачем, а жодних доказів про те, що вона не має можливості брати участь в утриманні ОСОБА_4 , надано не було.

Вважає, що стягнення 1/3 частки від усіх видів доходу відповідача є надмірним зобов`язанням для нього, порушує принцип справедливості, призводить до порушення принципу рівності прав і обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах на сина, що продовжує навчання тощо.

Зауважувалося, що відповідач не має у власності нерухомого майна чи транспортних засобів. Натомість позивач та ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . При цьому вартість навчання складає 32 000 гривень за рік навчання, інших витрат на навчання надано не було.

Крім того, залишено без уваги те, що протягом часу із травня 2022 року по серпень 2023 року з ОСОБА_2 на утримання сина стягнуто 3561 511, 99 гривень.

З цих міркувань просить змінити рішення суду першої інстанції, зменшивши розмір стягуваних аліментів до 1/10 частки від усіх доходів відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як з`ясовано судом, від шлюбних відносин між сторонами ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , що ними не заперечується і підтверджується відповідним свідоцтвом серії НОМЕР_1 , виданим 17 лютого 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції.

14 березня 2011 року шлюб між ними розірвано, що засвідчено свідоцтвом серії НОМЕР_2 , виданим того ж дня Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції.

З довідки Навчально-науковим інститутом автоматики, кібернетики та обчислювальної техніки Національного університету водного господарства та природокористування №118/22 від 28 квітня 2022 року видно, що син ОСОБА_3 навчається на 1 курсі зазначеного вищого навчального закладу на денній формі навчання.

Відповідно до договору №36586 від 18 серпня 2021 року, укладеного між Національним університетом водного господарства та природокористування, ОСОБА_4 і ОСОБА_1 , загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання складає 128 000 гривень (32 000 гривень за один курс).

Вважаючи, що син ОСОБА_3 в зв`язку з навчанням потребує витрат, адже навчання позбавляє його отримувати самостійний заробіток, у травні 2022 року в суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно до закінчення сином навчання або досягнення ним двадцяти трьох років.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості вимог позивача, оскільки ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання на платній основі, що перешкоджає йому одержувати власний заробіток і свідчить про потребу у матеріальній допомозі. При цьому доказів про неспроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання сина матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного позов задоволено повністю.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Згідно зі ст.ст. 199, 200, 182 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Щодо доводів апеляційної скарги про неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, то з ними погодитися не можна.

Так, повно і правильно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні спірних правовідносин до застосування підлягають норми матеріального права, на застосуванні яких наполягала позивач, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06 травня 2022 року до закінчення ним навчання, але не пізніше досягнення двадцяти трьох років.

З огляду на правильність висновків суду попередньої інстанції не заслуговують на увагу і аргументи заявника про хибність застосування норм матеріального права.

Решта покликань автора апеляційної скарги є також необґрунтованими і тому колегією суддів відхиляються.

Разом з тим апеляційний суд зобов`язаний обговорити такі обставини.

15 грудня 2023 року представником ОСОБА_1 адвокатом Спічек Г.В. подано заяву, де вказувала про те, що її довіритель 01 грудня 2023 року загинув, про що долучила копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 11 грудня 2023 року Відділом Центру надання адміністративних послуг Деражненської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 377, пунктом 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Звертається колегією суддів увага на те, що у справах про поновлення на роботі, про стягнення аліментів, про захист честі, гідності, ділової репутації, про відшкодування моральної шкоди правонаступництво не допускається, оскільки ці правовідносини мають особистий характер і нерозривно пов`язані з особою померлого. Тому у разі, коли судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення і мала місце смерть відповідача у спірних правовідносинах, що не допускають правонаступництва, вже під час розгляду справи в апеляційному суді, сам по собі факт смерті учасника справи не може бути підставою для закриття провадження у справі. При цьому закрити провадження у справі має право суд місцевий, якому повертається справа.

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Польової Еріки Миколаївни залишити без задоволення, а заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 липня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.О.Гордійчук

Н.М.Ковальчук