Справа № 457/982/23
провадження №2/457/205/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Василюк Т.В.,

секретар судового засідання Кушнір М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном. Свій позов обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка кадастровий № :01:013:0077, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Трускавецьким міським судом Львівської області розглядалась цивільна справа № 457/210/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл земельної ділянки кадастровий № :01:013:0019 за адресою АДРЕСА_1 та виділ частки земельної ділянки в натурі. Рішенням суду від 07.07.2022 року припинено право спільної часткової власності на земельну ділянку, кадастровий № :01:013:0019, площею 0,0406 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Здійснено реальний розподіл земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий № :01:013:0019, виділивши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в натурі у власність 2/3 частки земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 кадастровий № :01:013:0019 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно висновку експерта № 489/21 від 16 лютого 2021 року. Позивачкою у продовж липня-серпня 2022 року розроблено технічну документацію на земельну ділянку, яка була виділена ОСОБА_1 рішенням суду за адресою АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно рішення суду та висновку експерта № 489/21 від 16 лютого 2021 року. 25.08.2022 року земельна ділянка, яка була виділена ОСОБА_1 на підставі рішення Трускавецького міського суду Львівської області розглядалась цивільна справа № 457/210/20 від 07.06.2022 року, зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за кадастровим № :01:013:0077, площа земельної ділянки становить 0, 0271 га., про що свідчить витяг № 308459705 від 30.08.2022 року. Між земельними ділянками позивачки та відповідача відсутні будь-які обмежувальні перепони та паркани, що надає можливості відповідачу безперешкодно проходити повз та заходити на земельну ділянку позивачки, користуватися її речами, підходити до вікон та вхідної двері будинку, що порушує нормальний життєвий уклад позивачки. 28 вересня 2022 року позивачка намагалася встановити паркан на власній земельній ділянці між земельними ділянками, проте відповідач почав перешкоджати та вчиняв сварку з метою створення перешкод у встановленні паркану, у зв`язку з чим позивачка змушена була звернутися до органів поліції. Встановлення паркану необхідно для визначення межі земельної ділянки та перешкоджання стороннім особам знаходитись на її земельній ділянці на якій знаходиться житловий будинок, господарські будівлі, власні речі, а також з метою власної безпеки та безпеки збереження власних речей.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач відмовляється та перешкоджає встановлення паркану, погрожуючи в подальшому чинити перепони у його встановлені тим самим не визнаючи меж земельної ділянки та перешкоджаючи позивачці користуватися власною земельною ділянкою шляхом зведення паркану, який необхідний для перешкоджання стороннім особам знаходитись та перебувати на власній земельній ділянці. Просить суд заборонити ОСОБА_4 , а також третім особам вчиняти будь-які дії у вигляді створення перешкод з перешкоджання ОСОБА_1 у встановленні паркану у вздовж власної земельної ділянки на межі між земельною ділянкою ОСОБА_1 та земельною ділянкою ОСОБА_2 , розташованої за адресою АДРЕСА_1 кадастровий № :01:013:0077, межі якої визначені рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 07.07.2022 року у справі 457/210/20.

27.11.2023 року від представника третьої особи на стороні відповідача, адвоката Морозова Романа Вікторовича в інтересах ОСОБА_3 до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що позивачка не надала жодних доказів того, що нею вживалися будь які заходи щодо визначення за згодою власників способу закріплення спільних меж між земельними ділянками. Згода відповідача та згода третьої особи на стороні відповідача, як співвласника земельної ділянки, щодо встановлення спільної межі відсутня, а позивачка, всупереч волі інших співвласників намагається встановити огорожу між ділянками. З огляду на вищенаведене позивачка не вправі самостійно, на власний розсуд встановлювати огорожу на межі земельних ділянок. Станом на даний момент доступ до земельної ділянки із дороги загального користування здійснюється через частину ділянки яку використовує позивачка. Встановлення позивачкою огорожі на межі земельних ділянок призведе до порушення прав та законних інтересів відповідача та третьої особи на стороні відповідача, оскільки останні будуть обмежені в доступі до власної частини земельної ділянки та житлового будинку. За таких умов заявлені позивачкою позовні вимоги щодо усунення перешкод в користуванні майном, не є доведеними належними та допустимими доказами та не підлягають задоволенню.

05.12.2023 року від представника позивачки адвоката Чехова Дениса Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на письмові пояснення третьої сторони мотивована тим, що позовні вимоги пред`явлені до ОСОБА_2 , як до особи яка порушувала права позивачки, шляхом створення 28 вересня 2022 року перешкод у встановленні огорожі. Позовні вимоги стосуються усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою у виді створення паркану. Підставою для пред`явлення позову були протиправні дії відповідача які мали місце 28.09.2022 року о 10 год. 21 хв. під час встановлення позивачкою огорожі на своїй (власній) земельній ділянці, у зв`язку з чим позивачка змушена була спочатку звернутись з відповідною заявою до правоохоронних органів, а в подальшому до суду. Матеріали справи містять рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 07.06.2023 року у справі № 457/210/20, яким виділено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в натурі у власність 2/3 частки земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий №:01:013:0019 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно висновку експерта № 489/21 від 16 лютого 2021 року. Даним рішенням суду, основаним на висновку експерта № 489/21 від 16 лютого 2021 року, яким визначено межі земельної ділянки позивачки та спільні межі з земельної ділянки позивачки та спільні межі з земельною ділянкою третьої особи, а тому посилання відповідача та третьої особи про необхідність погодження з ними спільних меж є необґрунтованим та спростовується рішенням суду та висновком експерта. Також матеріали справи містять технічну документацію із землеустрою земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , замовником якої виступає позивачка, а також справа містить копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 308459705 від 30.08.2022 року про державну реєстрацію за позивачкою земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 площею 0,0271 га. На підставі рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 07.06.2022 року у справі № 457/210/20. На підставі викладеного, доводи відповідача та третьої особи викладені у відзиві та поясненнях є необґрунтованими, а тому не повинні враховуватись при винесенні рішення.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали просили їх задовольнити з причин наведених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, просив суд відмовити у його задоволенні, у своїх поясненнях зазначив, що позивачка самовільно встановила паркан, що заважав йому проходити до власної земельної ділянки, тому він його демонтував.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 та її представник в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні наданими сторонами доказами в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений в його здійсненні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 статті 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 07 червня 2022 року припинено право спільної часткової власності на земельну ділянку, кадастровий № :01:013:0019, площею 0,0406 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Здійснено реальний розподіл земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :01:013:0019, виділивши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 , в натурі у власність 2/3 частки земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :01:013:0019 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно висновку експерта №489/21 від 16 лютого 2021 року. Рішення набрало законної сили 08.07.2022 року. /арк. справи 7-8/.

ОСОБА_1 на підставі рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 07 червня 2022 року зареєструвала земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за кадастровим № :01:013:0077, площа земельної ділянки становить 0, 0271 га., про що свідчить витяг № 308459705 від 30.08.2022 року /арк. справи 6/.

Відповідно до електронного рапорту серії ЄО № 3601 від 28.09.2022 року встановлено, що 28.09.2022 року о 10 год. 22 хв. надійшло повідомлення до служби 102 про те, що 28.09.2022 року о 10 год. 21 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомила, що відбувається конфлікт з сусідами. Виїздом СРПП за вищевказаною адресою заявниця повідомила, що хоче встановити огорожу на своїй території, але сусіди проти, було проведено профілактичну бесіду з ОСОБА_2 та роз`яснено, що заявниця ОСОБА_1 є власницею даної території, а тому вона має право встановити огорожу. /арк. справи 11-12/.

Окрім цього відповідачем в судовому засіданні було визнано, що ним чинилися перешкоди у встановленні паркану позивачкою.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України", суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права… Договірних держав.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Найбільш ефективним і поширеним способом відновлення порушених прав та законних інтересів власника є судовий захист. Судовий захист права власності у порядку цивільного судочинства здійснюється за вимогами, серед яких: про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном; про відшкодування шкоди, заподіяної майну, або збитків, завданих порушенням прав власника; про визнання недійсними договорів та про визнання договорів дійсними - у випадках, передбачених ЦК.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Згідно із статтею 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

На підставі зібраних доказів судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачу ОСОБА_1 у користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою, відповідач обмежує позивача в користуванні своєю власністю, що відповідно до норм статей 386, 391 ЦК України є підставою для усунення порушень прав позивача як власника у здійсненні ним свого права користування майном.

Разом з тим, відповідачем не подано жодного доказу на спростування обставин, які викладені позивачем.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, у вигляді створення перешкод у перешкоджанні ОСОБА_1 у встановленні паркану на власній земельній ділянці.

Що стосується часткового задоволення позову суд, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 5,6 вказаної норми Закону визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивач просить заборонити ОСОБА_2 , а також третім особам вчиняти будь-які дії, у вигляді створення перешкод у перешкоджанні ОСОБА_1 у встановленні паркану на власній земельній ділянці на межі між земельною ділянкою ОСОБА_1 та земельною ділянкою ОСОБА_2 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий № :01:013:0077, межі якої визначені рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 07.06.2022 року у справі № 457/10/20. Однак позивач не зазначила конкретних осіб, окрім відповідача, які чинять їй перешкоди у встановленні паркану та не надала належних доказів, що іншими особами їй чиняться перешкоди у встановленні паркану, а тому суд приходить до переконання про часткове задоволення позову.

На підставі наведеного та керуючись ст. 10, 12, 77, 81, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, у вигляді створення перешкод у перешкоджанні ОСОБА_1 у встановленні паркану на власній земельній ділянці на межі між земельною ділянкою ОСОБА_1 та земельною ділянкою ОСОБА_2 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий № :01:013:0077, межі якої визначені рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 07.07.2022 року у справі № 457/10/20.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 18 грудня 2023 року.

Суддя: Т. В. Василюк