Справа № 180/792/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.,

з секретарем судового засідання Лебедєвою К.Є.,

розглянувши подання старшого державного виконавця Марганецького відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Литвин Л.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання старшого державного виконавця Литвин Л.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши подання та додані до нього матеріали, приходить до висновку, що в його задоволенні необхідно відмовити з таких підстав.

В поданні зазначено, що на виконанні в Марганецькому відділі державної виконавчої служби знаходитьсявиконавче провадження 69359396 з виконання виконавчого листа 195/478/22, виданого 30.06.2022 року, про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надавати ОСОБА_2 доньку ОСОБА_3 , щотижня з п`ятниці 14:00 год. до неділі 19:00 год. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, боржник ухиляється від його виконання.

Відповідно до ч.3 ст.441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

В статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та у Першому протоколі до Конвенції зазначено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними і цьому Пакті.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Зі змісту наведених норм вбачається, що законом передбачено тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України лише за умов ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього за рішенням суду або рішенням інших органів (посадових осіб), а не за наявності факту невиконання зобов`язань.

Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо), і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, державний виконавець не прийняв до уваги, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від виконання (ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», п.19 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Державним виконавцем Литвин Л.В. не надано суду належних та допустимих доказів того, що дійсно ОСОБА_1 свідомо не виконує зобов`язання за рішенням суду, зокрема доказів того, що вона має змогу виконувати зобов`язання, але не робить цього без поважних причин, а також доказів, що ОСОБА_1 має намір виїхати за межі України саме з метою невиконання покладених на неї зобов`язань.

Керуючись ст.260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Марганецького відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Литвин Л.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи боржника ОСОБА_1 , відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 28 грудня 2023 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна