Справа №621/214/23
Провадження №2/621/297/23
УХВАЛА

Іменем України

02 лютого 2023 року м.Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Шахова В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», в якому, крім іншого, просить відшкодувати йому моральну шкоду, спричинену з метою порушення образу життя, порушення психологічного стану, здоров`я особи похилого віку.

Ухвалою суду від 02.02.2023 позивачу частково відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 286 ЦПК України за позовними вимогами про скасування судового наказу від 23.12.2021 по справі № 621/3897/21.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи суддя вважає, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Статтею 175 ЦПК України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Всупереч п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, в позовній заяві не зазначено ціни позову, хоча позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яка виражається, в тому числі, в грошовому еквіваленті.

Всупереч п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем зміст позовних вимог визначено не конкретно, а саме в якому розмірі (вираженні) слід відшкодувати йому моральну шкоду.

Згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Вказана вимога позивачем не виконана, до позовної заяви не додано копії всіх документів, що додаються до позову для відповідача.

Як вбачається із тексту позовної заяви, позивач пов`язує відшкодування моральної шкоди, у зв`язку зі стягненням із нього за судовим наказом боргу за послуги газопостачання, а також незаконним розповсюдженням його персональних даних.

Позивач при зверненні з позовними вимогами до суду посилаєся на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Проте, суд наголошує, що згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду з дотриманням вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 цього Закону, таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються цим Законом.

Проте у позовній заяві відсутнє таке обґрунтування позовних вимог.

Відповідно до Закону України«Про захист прав споживачів», послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

У зв`язку з цим, застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, та інше, тобто ті, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними Законами (Цивільний кодекс України).

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Системний аналіз положень Закону України «Про захист прав споживачів» доводить, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених цим Законом.

Однак в порушення вказаних вимог закону, позивач у своїй позовній заяві не посилається на зміст позовних вимог та обставини, якими вона обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України«Про захист прав споживачів», не зазначає про те, яке право споживача порушено у відповідності до цього Закону.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).

Жодна з перелічених у ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» підстав, які дають право особі захистити порушене право споживача, не пов`язані з предметом пред`явленого позову до суду.

Суд вважає за необхідне зазначити, що спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються від майнового навантаження з метою захисту своїх порушених прав (ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №761/24672/15-ц від 19.06.2018 року.

Позовна заява містить вимогу про відшкодування моральної шкоди.

Пунктом 5 ч. 1ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів`визначено, що споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) відповідно до закону.

Таким чином, споживачі звільнені від сплати судового збору за подання позову про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої лише внаслідок недоліків продукції, тобто у даному випадку позивач не звільнений від сплати судового збору у відповідності до положень ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» за вимогу про відшкодування моральної шкоди.

Отже, матеріали позовної заяви не містять платіжного документу про сплату судового збору.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд зазначає, що розмір судового збору визначається відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, позов пред`явлений до суду 30.01.2023, відтак, згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доказів того, що позивач має пільги щодо звільнення від сплати судового збору, суду не надано.

Відтак, позивачу необхідно надати суду підтвердження сплати судового збору у зазначеному вище розмірі, який необхідно сплатити за наступними реквізитами: Реквiзити для перерахування судового збору: Отримувач коштів - ГУК Харків обл/МТГ Зміїв/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947; Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); Рахунок отримувача UA0020603; Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи виявлені недоліки позовної заяви, її слід залишити без руху з наданням ОСОБА_1 строку для усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 для усунення недоліків позову, вказаних в мотивувальній частині ухвали, строк 5 (п`ять) днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 02 лютого 2023 року.

Суддя В.В. Шахова