КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Справа № 133/4008/23

19.12.23

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області в складі

головуючого судді Пєтухової Н.О.,

за участі секретаря судових засідань Штепи В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Козятинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті особи, яка настала під час бойових дій,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка настала під час бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу села Оріхово-Василівка, Бахмутського району Донецької області.

В обгрунтування заявлених вимог зазначив, що він є рідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Брат був не одружений та дітей не має, а батьки померли.

ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, його брат був призваний на військову службу першим відділом (м. Козятин) Хмільницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Вінницької області до військової частини НОМЕР_1 . В липні 2023 він отримав повідомлення від 04.07.2023 №2172 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 про зникнення безвісти його брата сержанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході бойових дій 03.07.2023 року біля н.п. Оріхово-Василівка, Донецької області, під час виконання завдань здійснених заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в донецькій області, та Захисті Батьківщини. Пізніше він отримав матеріали службового розслідування, проведеного відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.07.2023 №809 «Про призначення службового розслідування за фактом зникнення безвісти», в яких зазначалось, що 03.07.2023 старший стрілець 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , сержант ОСОБА_2 зник безвісти під час активної фази ведення бойових дій поблизу села Оріхово-Василівка, Бахмутського району Донецької області.

В своєму поясненні солдат ОСОБА_3 вказав, що 03.07.2023 він був свідком того, що брат заявника отримав поранення несумісні з життям. Провести евакуацію тіл загиблих було неможливо через масований артилерійський обстріл та велику концентрацію живої ворожої сили в районі загибелі військовослужбовців.

В своєму поясненні солдат ОСОБА_4 вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 він був свідком загибелі ОСОБА_2 . Тіло загиблого ОСОБА_2 було залишено на місці загибелі та не було евакуйовано.

З метою засвідчення факту смерті сержанта ОСОБА_2 було складено Акт про настання смерті від 31.07.2023.

Згідно вищевказаних документів об`єктивно встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу села Оріхово-Василівка, Бахмутського району, Донецької області при виконанні бойового завдання.

Для отримання свідоцтва про смерть брата він звернувся до Козятинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), однак отримав відмову від 15.12.2023 №279-28.22-70, що стало підставою для звернення до суду із зазначеною заявою.

Заявник в судове засідання не з`явився, однак від його представника надійшла заява про слухання справи у його відсутність та відсутність заявника, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить встановити факт смерті ОСОБА_2 .

Козятинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), як заінтересована особа у справі, в судове засідання не з`явилась, від начальника відділу ДРАЦС надійшла письмова заява, в якій не заперечує щодо встановлення даного факту, та просить справу слухати у їхню відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до свідоцтва про народження: серія НОМЕР_2 , виданого 01.07.1979 року Козятинським відділом ЗАГС Вінницької області, актовий запис № 186. Його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Козятинським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис 303, вказані особи є також батьками заявника.

Як вбачається із повідомлення про зникнення безвісти від 04 липня 2023 року, ОСОБА_1 повідомлено про те, що його брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході бойових дій 03.07.2023 року біля н.п. Оріхово-Василівка, Донецької області, зник безвісти, під час виконання завдань здійснених заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій області, та Захисті Батьківщини.

До матеріалів справи долучено копію матеріалів службового розслідування, проведеного відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.07.2023 №809 «Про призначення службового розслідування за фактом зникнення безвісти» старшого стрільця 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , сержанта ОСОБА_2 .

Зокрема із рапорта від 03.07.2023 командира 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , що наявний у вказаних матеріалах справи, вбачається, що 03.07.2023 року старший стрілець 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , сержант ОСОБА_2 зник безвісти під час активної фази ведення бойових дій поблизу села Оріхово-Василівка, Бахмутського району Донецької області.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.07.2023 №809, за фактом зникнення безвісти ОСОБА_2 призначено службове розслідування.

Із пояснень солдата ОСОБА_3 , який займає посаду гранатометника І мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , вбачається, що 03.07.2023 він разом з іншими військовослужбовцями 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , серед яких були номер обслуги 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_7 та старший стрілець 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , сержант ОСОБА_2 , виконували бойове завдання поблизу села Оріхово-Василівка, Бахмутського району, Донецької області В результаті обстрілу позиції, де перебував ОСОБА_2 , останній отримав поранення несумісні з життям.

Аналогічні пояснення були надані стрільцем - снайпером І мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військовою частини НОМЕР_1 , солдатом ОСОБА_4 , які долучено до матеріалів справи.

З метою засвідчення факту смерті сержанта ОСОБА_2 було складено Акт про настання смерті від 31.07.2023 , в якому вказано, що останній загинув.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №145 від 25.05.2023 сержант ОСОБА_2 , призначений наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 25.05.2023 №196-РС на посаду старшого стрільця 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 в/ч НОМЕР_1 , з 25 травня 2023 зараховано до особового складу частини та на всі види забезпечення.

Із довідки командира в/ч НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_2 в період з 06.06.2023 по 03.07.2023 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійсненні, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення заходів в н.п. Маркове Донецької області.

Як вбачається із витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.08.2023 службове розслідування за фактом зникнення безвісти старшого стрільця 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , сержанта ОСОБА_2 , вважається завершеним, вважаючи його загиблим під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оброни Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних Сил російської федерації на території Донецьокї області.

Заявнику ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про смерть відносно ОСОБА_2 на підставі наданих документів, що підтверджується відмовою Козятинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області за №279-28.22-70 від 15.12.2023.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Проправовий режим воєнного стану " від 12травня 2015 року N 389-VIII, воєнний стан-це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях уразі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України).

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, останній раз Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022, згідно якого воєнний стан продовжений строком на 90 діб.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 49 ЦК України, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України.

П. 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 N 52/5 встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма N 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до вимог Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма N 1 Об/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 N 545, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (п. п. 2.2 п. 2).

При цьому забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого прижитті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті. Патологоанатом, як правило, видає лікарське свідоцтво про смерть на підставі розтину трупів (п. п. 2.4 п. 2).

Відповідно до вимог Інструкції щодо заповнення та видачі фельдшерської довідки про смерть (форма N 1 Об/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 N 545, фельдшерська довідка про смерть видається лише на підставі медичної документації, яка відображає стан хворого до його смерті, якщо немає підозри на насильницьку смерть і причина смерті може бути встановлена точно (п. 2.4).

При підозрі насильницької смерті або у випадках, зокрема, коли смерть настала від механічної асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, а також на померлих, особистість яких не встановлена, фельдшерська довідка про смерть не видається. У цих випадках обов`язково провадиться судово-медична експертиза, після чого видається лікарське свідоцтво про смерть закладом охорони здоров`я (п. 2.5).

При цьому забороняється видача фельдшерської довідки про смерть заочно, без особистого встановлення фельдшером (акушеркою) факту смерті (п. 2.6).

Для заявника ОСОБА_1 встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті його брата ОСОБА_8 є необхідним для отримання свідоцтва про смерть та подальшого використання вказаного документу у цивільно-правових відносинах.

Відповідно до Постанови КМУ "Про затвердження Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)" від 07 травня 2022 року N 562, абзац четвертий підпункту 1 пункту 1постанови Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2022 N 457викладено в такій редакції:

"Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2022 року N 562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі - затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій."

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 N 75 (зі змінами від 26.09.2022 N 217, 17.10.2022 N 233, 28.10.2022 N 248) затверджено "Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)", до якого станом на даний час віднесено Донецьку область Бахмутський район, зокрема населений пункт Оріхово- Василівка, що відноситься до Соледарської міської громади.

На території України у Донецькій області в Бахмутському районі й на сьогоднішній день відбуваються активні бойові дії, при цьому доступу до належного оформлення факту смерті та до тіла загиблого солдата ОСОБА_2 у заявника немає, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті.

Оскільки тіло ОСОБА_2 не було вивезене з території, що знаходиться поблизу села Оріхово-Василівка, Бахмутського району Донецької області, видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про його смерть.

У зв`язку із відсутністю свідоцтва про смерть брата, заявник не має можливості скористатись своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними із смертю ОСОБА_2 , зокрема: спадкування, отримання статусу членів сім`ї загиблого військовослужбовця, допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця, та ін.

Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявниці про неможливість отримання на території, де ведуться бойові дії, документів, що підтверджують факт смерті за формою, встановленою чинним законодавством України, на теперішній час з об`єктивних причин.

У відповідності до правового висновку, викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі N 490/6057/19-ц - встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме: отримання загиблим статусу жертви міжнародного збройного конфлікту з подальшим отриманням членами сім`ї загиблого допомоги від гуманітарних організацій та можливості звернення членів сім`ї загиблого до міжнародних судів із відповідними вимогами.

Враховуючи вищевказане, зокрема, те, що заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , з метою захисту його законних прав та інтересів, суд вважає за необхідне в силу ст. ст. 315-319 ЦПК України задоволити заявлені вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, так як в судовому засіданні достовірно встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На підставі викладеного, ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст. 49 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10,12,259,264,265,268,293,315,317, 319 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка настала під час бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу села Оріхово-Василівка, Бахмутського району Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА