Справа № 190/40/23
Провадження №2/190/134/23
УХВАЛА

16 січня 2023 року м.П`ятихатки

Суддя П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області Кудрявцева Ю.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів,

встановила:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства "Знахідка", третя особа виконавчий комітет П`ятихатської міської ради про усунення перешкод в праві користування земельною ділянкою.

Разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання, в якому позивач просить витребувати з Селянського (фермерського) господарства «Знахідка» примірник оригіналу договору оренди землі б/н від 01 квітня 2016 року,між ним «Орендодавцем» та відповідачем «Орендарем».

Підставою поданого клопотання зазначає неможливість самостійного отримання цих доказів.

Дослідивши клопотання про забезпечення на предмет відповідності вимогам ст.117 ЦПК України, приходжу до висновку про необхідність його повернення з огляду на наступне.

Положеннями ст.116 ЦПК України встановлені підстави та порядок забезпечення доказів. Так, згідно ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання, подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Статтею 117 ЦПК України, визначені вимоги до заяви про забезпечення доказів. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначаються докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні. Пунктом 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення доказів зазначається обґрунтування необхідності забезпечення доказів; згідно з п.3 ч.1 ст.117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів необхідно зазначати: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.10.2019 року у справі за №9901/385/19 дійшла висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналіз вказаних норм процесуального права свідчить про те, що питання щодо забезпечення доказів вирішується судом у тому випадку, якщо надання таких доказів є необхідним, або якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Між тим, в порушення вищезазначених вимог у заяві позивача ОСОБА_1 належно не обґрунтовано підстави, які б давали можливість припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Твердження заявника про те, що він не має можливості отримати самостійно необхідні докази по справі, не можуть слугувати достатньою підставою для забезпечення цих доказів відповідно до положень ЦПК України.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.117 ЦПК України, - за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Позивачем не додано до клопотання доказів сплати судового збору.

Згідно ч.4 ст.117 ЦПК України, - суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 116, 117 ЦПК України, суд, -

ухвалила:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів, - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її підписання суддею до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Кудрявцева Ю.В.