Провадження № 2/522/1520/23
27 грудня 2023 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Павлик І.А.,
секретаря судового засідання Запольської А.М.,
сторони в судове засідання не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Київська районна адміністрація Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини,
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси до ОСОБА_2 про визначення проживання дитини.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась дитина ОСОБА_3 , про що 30 жовтня 2018 року складено актовий запис №5103, складений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. На момент народження дитини та в подальшому, стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не були подружніми, у зареєстрованому шлюбі батьки ОСОБА_3 не перебували, фактично проживали в різних країнах, різними сім`ями. Спроби позивача створити сім`ю із відповідачем позитивних результатів не дали. Відповідач не проявляв належної турботи про позивача чи про дитину, допомоги у побутових питаннях не здійснював. Фактичні інтереси та цінності відповідача суттєво відрізнялись від інтересів та цінностей позивача і не передбачали особливої участі у вихованні і забезпеченні дитини. Жодної підтримки та забезпечення по відношенню до позивача, відповідач також не здійснював. З моменту народження і по теперішній час, дитина проживає із матір`ю позивачкою по справі, ОСОБА_3 має гарні та комфортні умови для проживання, мати забезпечує сина усім необхідним для його повноцінного розвитку. Батько дитини ОСОБА_2 є громадянином Сполучених Штатів Америки, постійного місця проживання в Україні не має. У зв`язку із чим, ОСОБА_1 просить визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із нею.
21.02.2022 ухвалою суду відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.
28.03.2023 протокольною ухвалою суду залучено до участі у справі третю особу без самостійних вимог на предмет спору Київську районну адміністрацію Одеської міської ради.
14.11.2023 протокольною ухвалою закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 (свідоцтво про народження від 30.10.2018, Серія НОМЕР_1 , Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області), батьками якого є ОСОБА_2 громадянин Сполучених Штатів Америки та ОСОБА_1 громадянка України.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.
Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно з довідкою № 378565 про реєстрацію особи громадянином України від 06.09.2019 року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Одеса, Одеської області, Україна, згідно рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 06.09.2019 року є громадянином України з 20.09.2018 року.
Після суперечок із батьком дитини щодо місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 звернулась із письмовою заявою до Служби у справах дітей Одеської міської ради для визначення місця проживання малолітнього сина із матір`ю.
24.12.2023 фахівцем Центру Соціальних Служб Одеської міської ради ОСОБА_4 було здійснено відвідання ОСОБА_1 за місцем проживання з малолітнім сином ОСОБА_3 , складений акт оцінки потреб сім`ї від 24.12.2022 року та складений висновок оцінки потреб сім`ї від 24.12.2021 року, в яких зазначені позитивні характеристики під час відвідання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Зроблений висновок, що мати дитини ОСОБА_1 здатна задовільнити потреби дитини, її батьківський потенціал належний.
Батько дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянин Сполучених Штатів Америки, постійного місця проживання в Україні не має.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Статтею 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради «Про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 26.10.2023 року № 1296/01-11, мати дитини гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно з довідкою, наданою КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної державної адміністрації від 10.12.2021 №003437, згідно з даними архіву, реєстратури та картотеки Центру на наркологічному обліку не значиться. Відповідно до довідки, наданої КНП «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради від 10.12.2021 № 953 гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за даними архіву, реєстратури та картотеки не значиться.
Батько дитини гр. ОСОБА_2 , громадянин Сполучених Штатів Америки, місце проживання невідоме.
Відповідно до інформації наданої КНП «Дитяча міська поліклініка № 6 Одеської міської ради від 18.01.2022 № 01-03/36 малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться на обліку в КНП «Дитяча міська поліклініка № 6» Одеської міської ради. Декларація на медичне обслуговування підписана матір`ю дитини з лікарем-педіатром ОСОБА_5 . Під час візитів до лікаря дитину супроводжує мати.
Як вбачається і висновку органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради «Про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 26.10.2023 року № 1296/01-11, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
У висновку органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради «Про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 26.10.2023 року №1296/01-11, також зазначено, що фахівцем із соціальної роботи Центру соціальних служб Одеської міської ради у Київському районі здійснено вихід за адресою проживання та складено акт оцінки потреб сім`ї/особи від 06.10.2023 № Ш0417, згідно з яким встановлено, що мати дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , здатна виконувати батьківські обов`язки щодо виховання та догляду за малолітньою дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У постанові Верховного Суду від 14.02.2019 у справі № 377/128/18 зазначено, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово акцентував, що при визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.
Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.
З огляду на викладене, встановивши всі обставини справи у їх сукупності, врахувавши ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, виходячи з якнайкращих інтересів дитини, суд дійшов висновку про визначення місця проживання дитини разом із матір`ю.
Враховуючи, що позивач у прохальній частині позову не заявляла вимогу про стягнення судових витрат з відповідача, суд, керуючись положеннями ст. 141 ЦПК України, не здійснює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280, 282, 284, 289 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Київська районна адміністрація Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини задовольнити.
Визнати місце проживання дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) разом із матір`ю ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).
Заяву про перегляд заочного рішення судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.
Повний текст рішення складено 28.12.2023.
Суддя І.А. Павлик