У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участю:

секретаря судового засідання Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду

в с т а н о в и в:

до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання, у якому представник ОСОБА_2 просить суд визнати рішення Верховного Суду Республіки Марій Ел від 10 січня 2023 року та надати дозвіл на його примусове виконання на території України в частині стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого в республіці Марій Ел для дітей, що відповідає розміру 13000 рублів щомісяця на кожну дитину з подальшою індексацією в установленому порядку, починаючи з 16 вересня 2020 року до досягнення ними повноліття.

Ухвалою від 16.10.2023 суддя прийняв клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду до розгляду.

У наданий судом місячний строк боржником не подано до суду можливих заперечень проти цього клопотання.

У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, клопотання про відкладення не подали. В матеріалах клопотання міститься заява ОСОБА_1 про розгляд питання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду без участі.

Дослідивши подане клопотання, суд доходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, зважаючи на таке.

Відповідно до частини 1 статті 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Статтею 463 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Зі змісту клопотання вбачається, що заявниця просить суд постановити ухвалу, якою визнати судове рішення іноземного суду та надати дозвіл на його примусове виконання в частині вимог про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 .

Вимоги заявниці стосуються апеляційної ухвали судової колегії у цивільних справа Верховного Суду Республіки Марій Ел від 10.01.2023 по справі №33-16/2023.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану"постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, котрий в подальшому був продовжений та діє на момент розгляду цього клопотання.

Також 24.02.2022 Міністерство закордонних справ України опублікувало офіційну заяву щодо розриву дипломатичних відносин з Російською Федерацією, крім консульських питань пов`язаних із захистом полонених та українських політичних в`язнів, відповідно до статті 2 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року.

03.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» №187 від 03.03.2022, яка набрала чинності 04.03.2022 та є чинною на момент розгляду та вирішення внесеного клопотання (далі Постанова №187).

Відповідно до пункту 1 цієї постанови для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на: 1) виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є Російська Федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором):

громадяни Російської Федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах;

юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства Російської Федерації;

юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є Російська Федерація, громадянин Російської Федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства Російської Федерації.

Отже, надання дозволу на виконання судового рішення про стягнення коштів на користь російської федерації чи на користь особи, яка пов`язана із державою агресором, зокрема громадянина рф, заборонено до прийняття законів, якими буде врегульоване питання відносин за участю осіб, пов`язаних із державою агресором.

З цього приводу суд вказує на те, що як, підтверджується змістом апеляційної ухвали судової колегії у цивільних справа Верховного Суду Республіки Марій Ел від 10.01.2023 по справі №33-16/2023, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх діти є громадянами рф. Понад це, ОСОБА_2 з березня 2020 року проживає на території рф, де має зареєстроване місце проживання.

Також слід врахувати і те, що 07 березня 2022 року Верховний Суд відкрив до підписання Спільну заява про зупинення виконання рішень на користь Російської Федерації з метою припинення агресії проти України.

Спільна заява судів, органів юстиції та примусового виконання рішень, професійних суддівських об`єднань, арбітражних установ, юридичних спільнот про зупинення виконання рішень на користь Російської Федерації з метою припинення агресії проти України.

В умовах загрози, що нависла над світом унаслідок акту агресії, до якого вдався режим Президента Російської Федерації Путіна, світова спільнота суддів, арбітрів і юристів загалом, які визнають цінність миру, верховенства права, демократії, поваги до прав людини, спираючись на те, що Генеральна асамблея Організації Об`єднаних Націй прийняла 2 березня 2022 року резолюцію «Агресія проти України», якою засудила агресію Російської Федерації проти України як порушення ст. 2 (4) Статуту ООН, вимагаючи від Російської Федерації негайно припинити застосування сили проти України та утримуватися від незаконних погроз або застосування сили проти будь-якої держави-члена ООН, (…), а також поважати права людини, враховуючи те, що Російська Федерація не виконує резолюцію Генеральної асамблеї ООН від 2 березня 2022 року, продовжує завдавати агресивних нападів на Україну, її мирне населення; беручи до уваги те, що Європейський суд з прав людини, рішення якого є обов`язковими для Російської Федерації як держави-учасниці Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ухвалив 1 березня 2022 року рішення про застосування тимчасових заходів за заявою уряду України проти Росії стосовно масових порушень прав людини, скоєних російськими військовими під час агресії проти незалежної держави Україна та її цивільного населення, яким Суд вирішив, в інтересах сторін і належного розгляду справи, наказати уряду Росії утримуватися від військових нападів на цивільне населення і цивільні об`єкти, (…), з огляду на те, що Російська Федерація не вжила жодних заходів на виконання рішення Європейського суду з прав людини від 1 березня 2022 року, чим порушила також установлений Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод принцип обов`язковості рішень Суду (…), Верховний суд вважає, що, зокрема, рішення судів у будь-яких цивільних чи комерційних справах, ухвалені на користь Російської Федерації, її органів, компаній, банків, фондів, установ, у яких вона має істотну участь або інтерес, інших контрольованих Росією осіб (далі рішення на користь Росії), не можуть бути визнані та примусово виконані до остаточного припинення агресії Російської Федерації й усунення наслідків цієї агресії; учасники проваджень, у яких запитано визнання і виконання рішень на користь Росії, мають добросовісно повідомити про це та зробити всі необхідні заяви для зупинення виконання. Водночас суди й інші компетентні органи мають повноваження exofficio вжити всіх необхідних заходів для зупинення виконання рішень на користь Росії; судді, адвокати, арбітри, інші учасники проваджень, на яких покладено обов`язок дотримуватися високих професійних та етичних стандартів у цих провадженнях, мають усвідомлювати свою відповідальність за збереження миру, утвердження верховенства права й недопущення сприяння збройній агресії в будь-якій формі.

Отже, як зазначено в заяві Верховного Суду від 07.03.2022 року, рішення, прийняті в інтересах контрольованих Росією осіб, тобто рішення на користь росії, не можуть виконуватись на території України через вищевикладені обставини

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 468 ЦПК України у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду може бути відмовлено, якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України.

Беручи до уваги той факт, що росія є державою-агресором та веде проти Українського Народу війну, а ОСОБА_2 в розумінні Постанови №187 є «особою, пов`язаною із державою агресором», суд констатує про відсутність підстав для задоволення досліджуваного клопотання.

Таким чином, суд вважає, що клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись 462-464, 468 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена та підписана 22 грудня 2023 року.

Суддя В.Й. Данко