Справа № 487/8726/21
Провадження № 2/487/465/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Сердюк В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного Управління національної поліції в Херсонській області, третя особа: Миколаївський апеляційний суд, про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Херсонській області, в якій просить відшкодувати ОСОБА_1 за рахунок коштів Державного бюджету шкоду, завдану незаконними діями Головного управління Національної поліції в Херсонській області та незаконним рішенням Миколаївського апеляційного суду, у розмірі: 82 000 грн вартості транспортного засобу GEELY MR7151 A номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності; 700 000 грн моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 04.09.2016 року слідчий Білозерського ВП ГУНП в Херсонській області Горін Д.А. здійснив огляд та тимчасове затримання транспортного засобу GEELY MR7151 A номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 . Підставою для тимчасового затримання транспортного засобу був нібито факт порушення слідчим Соборного відділення Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Власенковим А.С. в 2016 році відносно позивача кримінального провадження та внесення відомостей до ЄРДР за № 0002275 за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 190 КК України. 22.05.2017 року позивач звернувся до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області з заявою про здійснення перевірки законності порушення кримінального провадження та обмеження його у праві власності на транспортний засіб. Заступником прокурора надано відповідь від 29.05.2017, в якій зазначено, що слідчому надано вказівку щодо зняття автомобіля з бази розшуку. Враховуючи, що у вказаному листі прокуратури зазначено, що арешт на автомобіль не накладався, позивач 07.07.2017 звернувся з заявами до начальника Соборного відділення Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області та начальника Білозерського ВП ГУНП в Херсонській області вчинити певні дії щодо повернення належного йому транспортного засобу. У зв`язку з тим, що станом на 07.09.2017 року позивач відповіді не отримав, він звернувся до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області з заявою, де просив вчинити певні дії щодо повернення належного заявнику незаконно затриманого транспортного засобу. У відповіді від 15.09.2017 в.о. керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області зазначив, що «арешт на вказаний автомобіль не накладався, до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області не вилучався та не доставлявся. У зв`язку з чим Ви маєте право звернутися до відповідного відділу поліції, яким вилучено автомобіль». Враховуючи вказане, позивач може зробити висновок про те, що неповернення позивачу вказаного транспортного засобу є самоправством, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України. Громадська організація «Правозахисник Миколаївської області» на захист порушених прав позивача, який є її членом, 04.12.2017 року звернулась до Білозерського ВП ГУНП в Херсонській області із заявою про повернення транспортного засобу без оплати витрат, пов`язаних з його транспортуванням та зберіганням. У зв`язку з неотриманням відповіді, громадська організація звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправної бездіяльність вказаного суб`єкта владних повноважень, яка полягає у нерозгляді звернення та зобов`язання вчинити певні дії. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.05.2018 року в адміністративній справі № 814/764/18 бездіяльність визнана протиправною та зобов`язано розглянути звернення. Враховуючи, що звернення не було розглянуто, позивач 14.05.2019 року звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою про відшкодування позивачу шкоди за рахунок Державного бюджету: майнову шкоду у розмірі 82 000,00 грн. вартості автомобіля та моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн., що завдані бездіяльністю Білозерського ВП ГУНП в Херсонській області. Рішенням суду від 19.03.2020 вимоги задоволені частково. Однак, Миколаївський апеляційний суд постановою від 09 вересня 2020 року скасував рішення та ухвалив нове рішення про відмову в задоволенні позову. 02.12.2020 позивач звернувся до начальника Головного управління національної поліції в Херсонській області із заявою, де просив вчинити певні дії щодо повернення йому транспортного засобу без оплати витрат, пов`язаних з його транспортуванням та забезпечення здійснення експертизи технічного становища транспортного засобу з ціллю можливого відшкодування збитків його пошкодження в результаті незаконного його перебування на спеціальному майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів протягом 4-х років. Однак, у відповіді зазначено, що для отримання автомобіля необхідно звернутись до ініціатора оголошення розшуку транспортного засобу для прийняття останнім відповідних процесуальних рішень у кримінальному провадженні із внесенням змін до ІПС «Гарпун» ІПНП щодо зняття з розшуку вказаного транспортного засобу. У зв`язку з цим, 29.12.2021 позивач звернувся до керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області із заявою, де просив підтвердити факти, зазначені в листах прокуратури від 29 травня 2017 року та від 15 вересня 2017 року, а також факт внесення ІПС «Гарпун» інформації про розшук транспортного засобу, після того, яку було надано вказівку щодо зняття автомобіля з розшуку. У відповіді від 25.01.2021 зазначено, що копію заяви направлено до слідчого відділу Соборного відділення Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області для розгляду по суті в частині вирішення питання про внесення змін до ІПС «Гарпун» щодо зняття з розшуку. У зв`язку з тим, що станом на 23.02.2021 відповіді слідчого відділу Соборного відділення Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області на адресу позивача не надходило, він звернувся із заявою про залучення його до кримінального провадження як потерпілого; із клопотання про винесення постанови про повернення позивачу транспортного засобу. 09.03.2021 позивач звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність, яка полягає у неповернення тимчасово вилученого майна. Слідчий суддя задовольнив скаргу та зобов`язав уповноважених осіб Відділення поліції №5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 23.02.2021, шляхом винесення відповідного процесуального рішення. 23.04.2021 позивач звернувся до начальника СВ Відділення поліції №5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області з клопотання про виконання процесуальних дій, зазначених в клопотання позивача від 23.02.2021, про що повідомити йому. 07 травня 2021 року позивач звернувся до судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на бездіяльність за клопотанням від 23.04.2021. Слідчий суддя 25.05.2021 частково задовольнив скаргу і зобов`язав розглянути клопотання ОСОБА_1 від 23.04.2021. Однак, станом на 22.11.2021 вказана ухвала не виконана. Таким чином, позивач вважає, що висновок Миколаївського апеляційного суду відносно того, що вимогу про відшкодування майнової шкоди в розмірі вилученого автомобіля заявлено передчасно не знайшов свого підтвердження; відповідач умисно проігнорував висновок Миколаївського апеляційного суду; в результаті скасування рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, а також бездіяльності відповідача, позивач протягом вже 5-ти років не може повернути належний йому транспортний засіб. В такому разі, позивач, враховуючи вимоги ст. 56 Конституції України, ч. 1 ст. 1166, ч.ч. 2, 6, 7 ст. 1176 ЦК України, вимоги Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», той факт, що процесуальними діями, що обмежують чи порушують права позивача є неповрнення йому відповідачем тимчасово вилученого транспортного засобу в умовах відсутності його арешту та незаконне рішення Миколаївського апеляційного суду, яким порушено право позивача на відшкодування шкоди; право на відшкодування шкоди у позивача виникло в результаті встановлення рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду бездіяльність Білозерського ВП ГУНП в Херсонській області щодо нерозгляду звернення про повернення транспортного засобу; неповернення тимчасово вилученого транспортного засобу завдало позивачу моральної втрати та вимагало додаткових зусиль для організації свого життя; вимоги ст. 23 ЦК України; звертається до суду з позовом про відшкодування за рахунок Державного бюджету шкоди в розмірі 82000 грн. вартості транспортного засобу та 700 000 грн. моральної шкоди.

14 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, залучено до участі у справі як третю особу Миколаївський апеляційний суд.

01 лютого 2022 року надійшла заява голови Миколаївського апеляційного суду про розгляд справи без участі представника Миколаївського апеляційного суду.

16.02.2022 року надійшло клопотання відповідача про закриття провадження у справі та відзив на позовну заяву. Відзив мотивований тим, що позивачем обраний неналежний спосіб захисту, оскільки вилучений транспортний засіб перебуває на відповідальному зберіганні, а тому належним способом захисту буде повернення автомобіля, а не відшкодування його вартості. Також зазначає, що на транспортний засіб, який належить ОСОБА_1 , було звернуто стягнення на підставі рішення суду та він затримувався та вилучався слідчим СВ Білозерського ВП ГУНП в Херсонській області на підставі доручення ініціатора розшуку Жовтневого ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. Відповідач вважає, що позивач не довів, що є власником вказаного транспортного засобу, а тому не довів і порушення його прав, а отже не має права вимоги відшкодування вартості майна. Відсутні докази, які б свідчили про незаконність рішення, дії чи бездіяльність слідчого СВ Білозерського ВП ГУНП в Херсонській області при здійсненні ним своїх повноважень, що в свою чергу виключає застосування ст. 1174 ЦК України до спірних правовідносин. Оскільки транспортний засіб було затримано слідчим в рамках кримінального провадження, то відповідно і відносини, що виникли між позивачем та відповідачем є кримінально-процесуальними. Крім того, вважають, що позивачем було безпідставно заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди, оскільки ним не надано жодних доказів на підтвердження наявності моральної шкоди та не обґрунтовано її розміру.

Ухвалою суду від 01 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі.

06 грудня 2022 року надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просить провести розгляд справи за його відсутності.

16 січня 2023 року до суду надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких, виходячи з постанови Миколаївського апеляційного суду, транспортний засіб, за втрату якого позивачем заявлено вимогу про відшкодування, був в наявності та міг бути повернутий в натурі у встановленому законодавством порядку (надання процесуального документа від ініціатора тимчасового затримання транспортного засобу, вилучення без розшуку, рішення суду про повернення тощо). разом з тим, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 «Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» територія Олешківської міської територіальної громади є окупованою територією з 24.02.2022. Окрім того, позивачем в якості доказу розміру відшкодування, наданий звіт про оцінку майна датований ще 17.07.2018. З 24.02.2022 Головне управління поліції в Херсонській області не володіє відомостями щодо наявності транспортного засобу, а відтак не має можливості гарантування права власності на окупованих територіях. На сьогодні існують обставини, які унеможливлюють встановлення всіх обставин справи, зокрема можливості повернення в натурі або визначення розміру шкоди внаслідок пошкодження майна належним зберіганням. При цьому ці обставини не залежать від волі учасників справи. Також відповідач зазначає, що на виконання Заводського відділу ДВС у місті Миколаєві ПМУ МЮ (м. Одеса) перебуває виконавче провадження щодо виконання рішення про звернення стягнення на заставлене майно - транспортний засіб GEELY MR7151 A номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 наявність невиконаного рішення суду про звернення стягнення на майно, підтверджує наявність майнових прав на таке майно не лише у позивача, а і у інших осіб, що на думку представника відповідача впливає на розмір відшкодування позивачу.

17.01.2023 надійшла заява представника відповідача, в якій останні просить відкласти судове засідання до отримання контролю Україною над окупованою територією України по АДРЕСА_1 . Якщо суд прийде до висновків, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення всіх обставин справи, представник просить розглянути справу за його відсутності.

Враховуючи заяви сторін, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.

Судом встановлено, що 04.09.2016 року слідчий Білозерського ВП ГУНП в Херсонській області Горін Д.А. здійснив огляд та тимчасове затримання транспортного засобу GEELY MR7151 A номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 . Підстава тимчасового затримання розшук т.з.

29.05.2017 № 52/1-126-2 заступником Дніпровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області Є.Калугіним на звернення ОСОБА_1 щодо можливих протиправних дій слідчого в ході розслідування кримінального провадження № 0002275 надано відповідь, в якій зазначено, що слідчому надано вказівку щодо зняття автомобіля з бази розшуку. Додатково повідомлено, що арешт на вказаний автомобіль не накладено.

07.07.2017 ОСОБА_1 звернувся з заявами до начальника Соборного відділення Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області та начальника Білозерського ВП ГУНП в Херсонській області вчинити певні дії щодо повернення належного йому транспортного засобу.

15.09.2017 № 52/1-126-07 в.о. керівника Дніпропетровської місцевої прокурату № 2 Дніпропетровської області Р. Вишнивецьким надано відповідь ОСОБА_1 аналогічного змісту і роз`яснено право звернутись до відповідного відділу поліції, яким вилучено автомобіль.

14 травня 2018 року у справі за позовом Громадської організації «Правозахисник Миколаївської області» до Білозерського ВП ГУНП в Херсонській області Миколаївським окружним адміністративним судом ухвалено рішення, яким визнано протиправною бездіяльність Білозерського ВП ГУНП в Херсонській області щодо нерозгляду звернення Білозерського ВП ГУНП в Херсонській області від 04.12.2017 вих. №131 щодо повернення належного ОСОБА_1 транспортного засобу GEELY MR7151 A номерний знак НОМЕР_1 . Зобов`язано розглянути звернення.

31.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Білозерського ВП ГУНП в Херсонській області про відшкодування майнової та моральної шкоди.

19.03.2020 року Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 82000,00 грн. на відшкодування майнової шкоді і 5000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

09 вересня 2020 року постановою Миколаївського апеляційного суду рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 березня 2020 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

02.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції в Херсонській області із заявою про повернення транспортного засобу.

Листом від 18.12.2020 № д-857/8/02-2020 ОСОБА_1 повідомлено, що для отримання автомобіля GEELY MR7151 A номерний знак НОМЕР_1 йому необхідно звернутись до ініціатора оголошення розшуку транспортного засобу для прийняття останнім відповідних процесуальних рішень у кримінальному провадженні із внесенням змін до ІПС «Гарпун» ІПНП щодо зняття з розшуку вказаного транспортного засобу.

Листом від 25.01.2021 № 04/33-59-18-21 заступник керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 повідомив ОСОБА_1 , що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002275 триває. В частині вирішення питання про внесення змін до ІПС «Гарпун» ІПНП щодо зняття з розшуку автомобіля GEELY MR7151 A номерний знак НОМЕР_1 , копія заяви направлено до слідчого відділу Соборного відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області для розгляду по суті.

ОСОБА_1 звертався з клопотаннями до слідчого СВ Соборного ВП Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області 23.02.2021 та 23.04.2021, зокрема щодо повернення транспортного засобу.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2021 року зобов`язано уповноважених осіб Відділення поліції №5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 23.02.2021, подане в межах кримінального провадження № 0002275 від 31 травня 2016 року шляхом винесення відповідного процесуального рішення за наслідками його розгляду, про що повідомити заявника.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2021 року зобов`язано уповноважену особу ВП №5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, яка здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002275 від 31 травня 2016 року, розглянути клопотання ОСОБА_1 від 23.04.2021 року, в порядку та строк, визначений КПК України.

Позивач вважає, що у зв`язку з неповерненням йому відповідачем тимчасово вилученого майна та незаконністю рішення Миколаївського апеляційного суду, яким порушено право позивача на відшкодування шкоди, а також те що право на відшкодування шкоди виникло у позивача в результаті встановлення рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.05.2018 року протиправної бездіяльності Білозерського відділення поліції ГУ НП в Херсонській області, позивач має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.56 Конституції кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

На підставі вказаної норми відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені в ст.1176 ЦК.

Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках учинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється ч.1 ст.1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Підставою для відшкодування шкоди позивач зазначає неповернення йому відповідачем тимчасово вилученого транспортного засобу. Однак це не входить до переліку дій, передбачених ч. 1 ст. 1176 ЦК України, тому вказані положення застосуванню не підлягають.

За відсутності підстав для застосування ч.1 ст.1176 ЦК, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила ч.6 цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст.1166, 1167, 1173, 1174 цього кодексу).

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1173 ЦК України, Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

У ст.1174 ЦК передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, АРК або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності.

Цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Для наявності підстав зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно до вимог ст.1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, а тому позивач у цій справі повинен довести належними та допустимими доказами завдання йому шкоди і що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування в розумінні ст.ст.1167, 1174 ЦК України.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди.

Відтак, дії (бездіяльність) Голосіївського управління національної поліції в Херсоньскій області щодо неповернення тимчасово вилученого майна транспортного засобу GEELY MR7151 A номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , є основним предметом доказування у цій справі.

Приписами статті 7 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією України і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Статтею 8 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не може бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

Відповідно до частини сімнадцятої статті 3 КПК України - слідчий - службова особі органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за дотриманням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Засади кримінального провадження, передбачені главою 2 КПК України, встановлюють, зокрема, верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, недоторканість права власності. За змістом статті 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення. Згідно зі статтею 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до статті 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Отже, обов`язок належно зберігати та негайно повернути тимчасово вилучене майно після скасування ухвали про накладення арешту або відмови в арешті цього майна прямо передбачено чинним законодавством і покладено саме на орган досудового розслідування.

Як убачається з Акту № ХН 140251 огляду затриманого транспорту, що передається на тимчасове зберігання від 04.09.2016, затримано транспортний засіб GEELY номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 . Підстави тимчасового затримання: розшук ТЗ.

Отже встановлено, що вказаний транспортний засіб було затримано з підстав оголошення його у розшук, який оголошено слідчим відділом Соборного відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні № 0002275.

Відповідно до відповіді заступника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області Є. Калугіна від 29.05.2017 № 52/1-126-2, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0002275 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке здійснюється слідчим відділом Соборного відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, з метою встановлення місцезнаходження автомобіля GEELY MR7151 номерний знак НОМЕР_1 , його виставлено в базу розшуку. В ході перевірки доводів, викладених у заяві ОСОБА_1 , встановлено, що автомобіль зареєстровано за ним, згідно технічного паспорту, у зв`язку з чим слідчому надано вказівку у кримінальному провадженні щодо зняття автомобіля з бази розшуку. Слідчим у кримінальному провадженні 19.05.2017 направлено лист №4135/218 з метою зняття вказаного автомобіля з розшуку.

Аналогічні відомості містяться у відповіді в.о. керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області Р. Вишнивецького від 15.09.2017 № 52/1-126-17. Додатково повідомлено, що арешт на вказаний автомобіль не накладався, до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області не вилучався та не доставлявся. Роз`яснено право звернутись до відповідного відділу поліції яким вилучено автомобіль.

Однак, вказаний транспортний засіб з розшуку не знято.

Листом від 18.12.2020 №Д-857/8/02-2020 Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області Докану А.В. повідомлено, що транспортний засіб GEELY MR7151 A номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться на майданчику тимчасово вилучених транспортних засобів, розташованому за адресою: Херсонська область, м. Олешки, вул. Гвардійська, 160. рекомендовано звернутись до ініціатора оголошення розшуку для прийняття останнім відповідних процесуальних рішень (а.с. 37).

Розшук передбачає комплекс заходів, спрямованих на встановлення місця знаходження об`єкта, в тому числі можливість зупинки працівниками поліції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» автомобіля, що відповідає ознакам розшукуваного, для його перевірки й ідентифікації.

Водночас виявлення й ідентифікація транспортного засобу за будь-яких обставин є підставами для припинення його розшуку. Відповідне рішення оформлюється постановою слідчого в порядку, передбаченому ст. 110 КПК України. Копію такої постанови слідчий згідно з вимогами п. 4 розд. 4 Інструкції з формування та ведення інформаційної підсистеми «Гарпун» інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 червня 2018 року № 497 (далі - Інструкція), зобов`язаний упродовж доби направити до органу поліції, відповідального за формування й ведення зазначеної підсистеми. Як передбачено п. 5 цього ж розділу Інструкції, після отримання копії постанови відповідальна службова особа органу поліції повинна невідкладно внести до інформаційної підсистеми «Гарпун» відомості про зняття автомобіля з розшуку.

Якщо за результатами огляду й перевірки причетність транспортного засобу до кримінально караних діянь та існування інших підстав для його арешту не підтвердиться, юридичних наслідків, які б обмежували право власності на це майно його законного власника, не настає. В цьому випадку власник як особа, права та законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або його представник вправі звернутися до слідчого з клопотанням про прийняття рішення щодо припинення розшуку автомобіля, яке слідчий згідно з ч. 1 ст. 220 КПК України зобов`язаний розглянути у строк не більше трьох днів з моменту подання і за наявності відповідних підстав задовольнити. Бездіяльність слідчого, пов`язана з невирішенням цього клопотання, може бути предметом оскарження до слідчого судді на підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Як слідує з повідомлення начальника УІАП ГУНП в Херсонській області Олександра Федотова, від 31.01.2022 № 213/9 101-2022, за обліковими даними інформаційної підсистеми «Гарпун» інформаційного порталу національної поліції України транспортний засіб GEELY MR7151 A номерний знак НОМЕР_1 , перебуває у розшуку за кримінальним провадженням, ініціатором розшуку є Жовтневий ВП Дніпропетровського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області.

Отже, оскільки орган досудового розслідування кримінального провадження № 0002275, у якому оголошено розшук вказаного вище транспортного засобу, після його виявлення 04.09.2016 не вжив заходів щодо припинення його розшуку, судом не встановлено неправомірних дій відповідача Головного управління Національної поліції в Херсонській області, та також причинного зв`язку між їх діями (не розгляд звернення щодо повернення майна) і визначеною позивачем шкодою.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року в адміністративній справі № 814/764/18, на яке посилається позивач як одну з підстав для виникнення права на відшкодування відповідачем шкоди, не свідчить про неправомірні дії відповідача, які могли б бути у причинному зв`язку зі шкодою, оскільки цим рішенням встановлено бездіяльність щодо нерозгляду звернення Громадської організації «Правозахисник Миколаївської області» щодо повернення належного ОСОБА_1 транспортного засобу і не встановлювалась неправомірність дій щодо неповернення транспортного засобу.

Окрім цього, як зазначалось вище, листом від 18.12.2020 ОСОБА_1 слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області повідомлялись умови, за яких він може отримати транспортний засіб, а саме зняття автомобіля з розшуку.

Власнику майна, яке є об`єктом розшуку в кримінальному провадженні, доступні встановлені КПК можливості оскарження пов`язаних із цим рішень, дій або бездіяльності уповноважених службових осіб органів досудового розслідування до суду кримінальної юрисдикції. Такі скарги підлягають розгляду з дотриманням гарантій змагальної судової процедури, а в разі доведення їх законності й обґрунтованості суд наділений повноваженнями ухвалити рішення, необхідні для захисту права власності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 реалізував своє право на оскарження бездіяльності слідчого щодо невирішення клопотання про визнання його потерпілим, винесення постанови про провернення належного йому на праві власності транспортного засобу в порядку кримінального судочинства, а саме звертався з клопотаннями до слідчого СВ Соборного ВП Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області 23.02.2021 та 23.04.2021.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2021 року зобов`язано уповноважених осіб Відділення поліції №5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 23.02.2021, подане в межах кримінального провадження № 0002275 від 31 травня 2016 року шляхом винесення відповідного процесуального рішення за наслідками його розгляду, про що повідомити заявника.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2021 року зобов`язано уповноважену особу ВП №5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, яка здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002275 від 31 травня 2016 року, розглянути клопотання ОСОБА_1 від 23.04.2021 року, в порядку та строк, визначений КПК України.

Незгода позивача зі способом виконання органом досудового розслідування ухвали слідчого судді, не дає правових підстав для висновку про неправомірність дій Головного управління Національної поліції в Херсонській області.

Щодо наявності шкоди у виді вартості транспортного засобу, то як слідує з довідки начальника ЦЗ ГУНП в Херсонській області від 28.01.2022 № 62/15/01-22, транспортний засіб GEELY MR7151A номерний знак НОМЕР_1 на даний час знаходиться на відповідальному зберіганні на спеціальному майданчику ГУНП в Херсонській області (м. Олешки, вул. Гвардійська, 160).

Отже, позивачем не доведено спричинення йому майнової шкоди в розмірі вартості вилученого автомобіля.

Враховуючи викладене позивачем не доведено необхідних підстав для притягнення відповідача ГУ НП в Херсонській області до відповідальності у вигляді стягнення матеріальної шкоди, а саме неправомірних дій цього органу, наявності шкоди та причинного зв`язку між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

За змістом ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Отже, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Разом з тим, позивач хоч і зазначив, що потребував докладати додаткових зусиль для організації свого життя, проте останнім не надано доказів цього. Так само не надано позивачем жодних доказів заподіяння моральної шкоди та наявності причинного зв`язку між бездіяльністю і шкодою, не доведено належними і допустимими доказами самого факту заподіяння шкоди такими діями.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач обмежився лише загальними формулюваннями завдання йому моральної шкоди, не зазначивши яких саме додаткових зусиль для організації свого життя він доклав та з чого він виходить, оцінюючи моральну шкоду.

Таким чином, сам факт нерозгляду звернення Громадської організації «Правозахисник Миколаївської області», не може свідчити про реальне порушення його прав та завдання йому моральної шкоди, а також причинний зв`язок між бездіяльністю та настанням моральної шкоди.

Більш того, як зазначалось вище, позивачем не доведено неправомірних дій ГУ НП в Херсонській області, наявності шкоди та причинного зв`язку між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Згідно із частиною шостою ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд вважає, що доводи ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 12, 13, 76-81, 83, 141, 259, 263-265, 352, 354-355, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного Управління національної поліції в Херсонській області, третя особа: Миколаївський апеляційний суд, про відшкодування шкоди.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Держава Україна в особі Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Ідентифікаційний код 40108782, місцезнаходження: м. Херсон, вул. Лютеранська, 4.

Третя особа: Миколаївський апеляційний суд, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. 68 Десантників, 2.

Повне судове рішення складено 27 січня 2023 року.

Суддя: З.М.Сухаревич