УХВАЛА

22 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 361/6773/19

провадження № 61-18037ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Масленнікова Тетяна Миколаївна, на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , уякому просила: у порядку поділу майна подружжя стягнути з відповідача

1/2 частину ринкової вартості транспортного засобу марки «Нyundаі Ассеnt», відповідно до консультативного висновку спеціаліста № 46/70.10.19 від

09 жовтня 2019 року, що складає 98 438 грн, в якості компенсації за відчужене без згоди позивачки та не в інтересах сім`ї авто, яке є спільною сумісною власністю подружжя; стягнути з відповідача кошти у сумі 26 056 грн, в якості компенсації 1/2 частини ринкової вартості транспортного засобу марки ВАЗ 21043, відповідно до консультативного висновку спеціаліста № 79/78.10.19 від 09 жовтня 2019 року.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнутоз ОСОБА_1

1/2 частину ринкової вартості транспортного засобу марки «Нyundаі Ассеnt», сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , відповідно до консультативного висновку спеціаліста № 46/70.10.19 від 09 жовтня 2019 року, що складає 98 438 грн, в якості компенсації за відчужене майно. Стягнутоз ОСОБА_1 кошти в сумі 26 056 грн, в якості компенсації 1/2 частини ринкової вартості транспортного засобу марки ВАЗ 21043, синього кольору, номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , відповідно до консультативного висновку спеціаліста № 79/78.10.19 від 09 жовтня 2019 року. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2023 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій 18 грудня 2023 року, ОСОБА_1 , від імені якого

діє адвокат Масленнікова Т. М., просить скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року (повний текст якої складено 06 листопада 2023 року), ухвалити нове судове рішення, яким

відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження рішенняБроварського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року, посилаючись на те, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції отримано представником заявника лише 21 листопада 2023 року електронною поштою, про що надано докази.

Оскільки причину пропуску процесуального строку можна вважати поважною, строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України

підлягає поновленню.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.

Конституційний Суд України у рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності.Пункт 2 частини третьої статті 389 Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судами попередніх інстанцій.

Предметом спору у цій справі є стягнення вартості 1/2 частини вартості спільного майна подружжя у розмірі 124 494 грн, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 250 = 671 000 грн).

Отже судові рішення у цій справі за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню. Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Колегія суддів враховує мотиви судових рішень і доводи касаційної скарги та вважає, що з огляду на встановлення судами попередніх інстанцій усіх обставин справи незгода позивача з ухваленими судовими рішеннями у цій справі не свідчить про те, що така справа має виняткове значення для заявника або має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З огляду на ціну, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховним Судом не встановлено обставин, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,підлягаютькасаційному оскарженню.

Відповідно до приписів пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Масленнікова Т. М., подав касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з положеннями ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною другою статті 390, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Масленнікова Тетяна Миколаївна, про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарженнярішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Масленнікова Тетяна Миколаївна,

на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 поділ спільного сумісного майна подружжя, стягнення коштів.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович