Ухвала

20 березня 2023 року

м. Київ

справа № 522/10706/18

провадження № 61-3485ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 квітня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року у справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , державного реєстратора Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Демченко Сергія Олександрович про знесення об`єкта самочинного будівництва та скасування рішення державного реєстратора,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року Одеська міська рада звернулася до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила: скасувати рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07 серпня 2017 року № 36505767, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Демченком С. О., що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщення загальною площею 85,5 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 04 липня 2018 року № 5931, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Груєвою О. В., за яким ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 прийняла у власність нежитлове приміщення загальною площею 85,5 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 липня 2018 року № 41900160, прийняте приватним нотаріусом Груєвою О. В., що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності ОСОБА_2 на нежитлове приміщення загальною площею 85,5 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_1 знести за власний рахунок об`єкт самочинного будівництва - прибудову до квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 28 квітня 2021 року позов задоволено. Скасовано рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07 серпня 2017 року № 36505767, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Демченком С. О., що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщення загальною площею 85,5 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 04 липня 2018 року № 5931, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Груєвою О. В., за яким ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 прийняла у власність нежитлове приміщення загальною площею 85,5 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 липня 2018 року № 41900160, прийняте приватним нотаріусом Груєвою О. В., що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на нежитлове приміщення, загальною площею 85,5 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_1 знести за власний рахунок об`єкт самочинного будівництва - прибудову до квартири АДРЕСА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 квітня 2021 року залишено без змін.

09 березня 2023 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 квітня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і закрити касаційне провадження у справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 6 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції.

Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Касаційна скарга подана на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

В обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень ОСОБА_1 вказала, що суди попередніх інстанцій не врахували правових висновків, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 04 вересня 2018 року у справах № 823/2042/16, 915/127/18, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справах № 570/3439/16-ц, № 372/51/16-ц, від 16 січня 2019 року у справі № 755/9555/18, від 30 січня 2019 року у справах № 552/6381/17, № 755/10947/17, від 15 травня 2019 року у справі № 686/19389/17, від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц, від 03 липня 2019 року у справі № 916/1261/18, від 21 серпня 2019 року у справі № 805/2857/17-а, від 15 січня 2020 року у справі № 587/2326/16-ц, від 26 лютого 2020 року у справі № 287/167/18-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17, від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16-ц, в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року у справі № 607/8542/16-ц, від 17 березня 2021 року у справі № 263/15489/16-ц, від 14 квітня 2021 року у справі № 266/1/17, від 02 червня 2021 року у справі № 520/1677/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім цього, ОСОБА_1 зазначила, що оскаржувані судові рішення ухвалені судами з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції, а також - апеляційний суд необґрунтовано відхилив її клопотання щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 6 частини першої, пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 28 квітня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року.

Витребувати з Приморського районного суду міста Одеси цивільну справу № 522/10706/18 за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , державного реєстратора Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Демченко Сергія Олександрович про знесення об`єкта самочинного будівництва та скасування рішення державного реєстратора.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 20 квітня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко