Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"21" грудня 2023 р. смт Тиврів 145/639/23

2/145/597/2023

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Крикливій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 27.05.2012 між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області 22.10.2014 було розірвано.

У шлюбі народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із відповідачем.

31.01.2014 Вінницьким районним судом Вінницької області по справі №128/10/14-ц прийнято рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 09.01.2014 і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист №128/10/14-ц від 03.04.2014 на виконання рішення Вінницького районного суду Вінницької області передано у Замостянський ВДВС м. Вінниці, виконавче провадження ВП №43568708 від 04.06.2014.

14.11.2014 між ним та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб. В даному шлюбі народилося двоє дітей.

Враховуючи інтереси трьох його дітей, які мають право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, вважає, що для забезпечення потреб дітей, доцільним є зменшення розміру аліментів з 1/4 частки всіх видів його доходів на 1/6 частки його доходів, що є більшим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Просить розмір аліментів, визначений рішенням Вінницького районного суду Вінницької області у справі № 128/10/14-ц від 31.01.2014, змінити: стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, з дати набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати залишити за позивачем.

В судове засідання позивач ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 не з`явилися, надали заву, у якій просять розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча про дату і час судового засідання повідомлена у порядку, встановленому законом. Причин неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду у її відсутності не надходило. Відзив до суду не надходив.

За таких обставин, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно ч.1 ст. 192 СК України та п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області 31.01.2014 у справі №128/10/14-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 09.01.2014 і до досягнення дитиною повноліття.

Сімейний та матеріальний стан позивача суттєво змінився.

14.11.2014 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб (а.с.11).

В даному шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.18).

Відповідно до довідки МКП «УК» Житло-Гарант»» № 29 від 05.01.2023 (а.с.19) ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , також за даною адресою зареєстровані мати, батько, брат та бабуся позивача. Власником квартири є ОСОБА_10 - бабуся позивача.

Згідно ст. 47 Житлового кодексу України норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Загальна площа квартири становить 73.84 м кв., житлова - 47.90 м кв., тому існує потреба в найму (оренді) житла.

Для забезпечення належними умовами проживання двох різнополих неповнолітніх дітей, родина позивача здійснює пошук довготривалої оренди житла, ціни на яке значно зросли внаслідок зменшення кількості пропозицій на ринку оренди нерухомості, які зумовлені переселенням до м. Вінниці великої кількості вимушених переселенців з тимчасово окупованих територій.

Позивач ОСОБА_1 працює в Управлінні поліції охорони у Вінницькій області, його заробітна плата є єдиним доходом родини, оскільки його дружина ОСОБА_11 перебуває у декретній відпустці по догляду за дітьми.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Зазначені вище обставини відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Вищезазначене свідчить про наявність двох самостійних підстав для зміни розміру аліментів: зміна матеріального та сімейного стану, що повністю відповідає правовим висновкам викладеним у постанові Верховного Суду у справі № 727/1599/22 від 14 грудня 2022 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що є підстави для зменшення розміру аліментів, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст.11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст.180-182, 183, 185, 192 СК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 31 січня 2014 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінити, стягуючи з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.

Виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 31 січня 2014 року, повернути для приєднання до справи після завершення його виконання.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Тиврівського районного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 25 грудня 2023 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подана протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.