Номер провадження: 22-ц/813/8839/23
Справа № 523/4234/18
Головуючий у першій інстанції Кисельова В.К.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

26.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Коновалової В.А. (суддя-доповідач), Карташова О.Ю., Стахової Н.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 ,

на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2018 року,

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки із складу земельної ділянки та припинення права спільної часткової власності

в с т а н о в и в:

Суворовський районний суд м. Одеси ухвалою від 25 жовтня 2018 року прийняв відмову ОСОБА_1 від позовних вимог до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки із складу земельної ділянки та припинення права спільної часткової власності та закрив провадження у справі.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України.

В апеляційній скарзі скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що оскаржувану ухвалу постановлено за відсутності позивача, повний текст ухвали не отримувала. Про наявність ухвали дізнався представник скаржника при моніторингу справ позивача на сайті Судова влада.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 08 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , залишив без руху, запропонувавши скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, щодо зазначення обставин, визначених частиною 2 статті 358 ЦПК України, які перешкоджали позивачу звернутися з апеляційною скаргою, із наданням відповідних доказів.

На виконання зазначеної ухвали від скаржника надійшла заява. В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження в заяві скаржник посилається на те, що в 2018 році позивач вирішила закінчити розгляд справи у зв`язку з тим, що в цьому відпала необхідність, однак мала намір звернутися з позовом повторно, якщо в цьому виникне необхідність. З цим бажанням ОСОБА_1 звернулася до адвоката Бахарєва І.В., який подав до суду клопотання про закриття провадження та відмову від позову, а не клопотання про залишення позову без розгляду, як того бажала позивач. Також зазначає, що копію оскаржуваної ухвали не отримала та про наявність ухвали дізнався представник скаржника при моніторингу справ позивача на сайті Судова влада.

Колегія суддів вважає, що слід відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, яка не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

При цьому за змістом частини 2 статті 358 ЦПК України поновлення апеляційним судом пропущеного строку можливе виключно у разі подання апеляційної скарги у межах присічного річного строку, а в разі недотримання останнього з`ясування поважності причин строку на апеляційне оскарження взагалі не має істотного значення та не може жодним чином вплинути на однозначне вирішення питання про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Відтак, встановивши відсутність винятків, визначених у пунктах 1, 2 частини 2 статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, незалежно від поважності причин пропуску строку скаржником на апеляційне оскарження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 12 листопада 2018 року у справі № 54/239.

Оскаржувана ухвала суду постановлена 25.10.2018 року.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст оскаржуваної ухвали відправлено судом до реєстру 25.10.2018 року, а оприлюднено 29.10.2018 року.

Останнім днем строку на подання апеляційної скарги є 09.11.2018 року.

Апеляційна скарга направлена до суду апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку 01.12.2023 року, що підтверджується відомостями на конверті.

Отже, апеляційна скарга подана через 5 років після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Визначальним для правильного застосування процесуального закону, що регулює питання про можливість поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення поза межами річного строку згідно частини другої статті 358 ЦПК України є виключно подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи, або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, або пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що ОСОБА_1 у цій справі має процесуальний статус позивача, а тому є ініціатором судового процесу. Крім того, від представника позивача до суду першої інстанції надійшло клопотання про відмову від позову та закриття провадження по справі, що свідчить про обізнаність позивача та її представника про розгляд справи судом.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (частина перша статті 64 ЦПК України).

В матеріалах справи наявний ордер серії ОД № 067959 від 07.03.2018 року відповідно до якого ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги № 07-033/18 уповноважила адвоката Бахарєва І.В. діяти від імені та в її інтересах.

Викладеним спростовується можливість поновлення строку у зв`язку з поданням апеляційної скарги особою, не повідомленою про її розгляд.

Разом з тим, в апеляційній скарзі та заві, наданій на усунення недоліків апеляційної скарги, скаржником не наведено існування обставин непереборної сили, які б перешкоджали йому звернутися з апеляційною скаргою протягом року.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Добросовісність учасників судового процесу, зокрема, полягає у тому щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення.

Інша поведінка за певних обставин може свідчити про зловживання особою своїми правами.

Окрім того, не є поважною причиною пропуску строку на звернення з апеляційною скаргою та не може бути підставою для поновлення строку на оскарження судових рішень юридична необізнаність, а саме посилання скаржника на те, що про наслідки закриття провадження ОСОБА_1 стало відомо тільки згодом, після роз`яснення їх адвокатом Племениченком Г.В., оскільки однією із засад (принципів) цивільного судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом. Тобто згідно з ЦПК України учасники справи наділені однаковим обсягом процесуальних прав та обов`язків.

Колегія суддів вважає, що можливість подання апеляційної скарги протягом розумного строку у цьому випадку залежала виключно від волевиявлення скаржника, тобто мала суб`єктивний характер, а необізнаність скаржника щодо наслідків подання до суду заяви про закриття провадження, не може бути безумовною підставою для поновлення пропущеного строку.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 8 листопада 2005 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Враховуючи викладене, оскільки апеляційна скарга подана після спливу п`яти років з дня складення повного тексту судового рішення та не містить поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а в свою чергу зазначені скаржником обставини не можуть вважатись обставинами непереборної сили, тому у відповідності до вимог п. 2 ст. 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 354, 358 ЦПК України, суд у складі колегії суддів

у х в а л и в:

У відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2018 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді В.А. Коновалова

О.Ю. Карташов

Н.В. Стахова