Провадження № 2-о/643/379/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді -Майстренко О.М., за участю секретаря-Риндіч О.Б. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа- Приватний нотаріус ХМНО Глушко Олена Володимирівна про встановлення факту родинних відносин ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 є чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в Харківської області. З 2015 року заявник стала проживати однієї сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з його згоди поселилася до його квартири АДРЕСА_1 , перевезла усі свої речі. До теперішнього часу проживає в цій квартирі , сплачує комунальні послуги. Сумісно з ОСОБА_2 робили ремонт у квартирі, мали спільний бюджет , проживали як чоловік та жінка. Квартира у якій проживала заявник разом з чоловіком , належала його матері ОСОБА_3 , згідно свідоцтво про право спадщини р. №1-606 від 06.06.2007, виданого 12 ХДНК. В дані квартирі зареєстровані : чоловік- ОСОБА_2 , з ІНФОРМАЦІЯ_5 та його матір- ОСОБА_3 з 09.08.1982 року, що вбачається із довідки з місця проживання про склад сім`ї.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла мати чоловіка заявника - ОСОБА_3 , що вбачається із свідоцтва про смерть від 10.10.2016 року, серії НОМЕР_1 , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №14805. ОСОБА_2 та заявник займалися ії похованням, та після її смерті залишилися проживати у квартирі. Інших спадкоємців , крім ОСОБА_2 у померлої не було.

ОСОБА_2 на день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за однією адресою та проживали разом, у зв`язку з чим, вважається , що ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер чоловік заявниці - ОСОБА_2 , що вбачається із свідоцтва про смерть , виданого 19.08.2023 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , актовий запис № 9150.

Заявник поховала свого чоловіка та несла усі витрати , які були пов`язанні з його похованням. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на все його майно.Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині у неї немає, єдиними спадкоємцем після його смерті є заявниця. У встановлений законом строк після смерті чоловіка заявниця звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак, в оформленні спадкових прав нотаріальною конторою їй відмовлено та роз`яснено, що для оформлення спадщини та одержання права на спадкування за законом після смерті чоловіка , необхідно підтвердити з ним факт родинних відносин. В зв`язку з чим, вимушена звернутись до суду з даною заявою та просить суд її задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23.10.2023 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження.

В судове засідання заявниця не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд судової справи без її участі.

Приватний нотаріус ХМНО Глушко О.В. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Враховуючи, що в справі є достатні докази про права і взаємовідносини сторін, суд розглядає справу у відсутності сторін.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Статтями 12,81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Солоницівка, Дергачівського району, Харківської області.

З 2015 року заявник стала проживати однієї сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з його згоди поселилася до його квартири АДРЕСА_1 , перевезла усі свої речі. До теперішнього часу проживає в цій квартирі , сплачує комунальні послуги. Сумісно з ОСОБА_2 робили ремонт у квартирі, мали спільний бюджет , проживали як чоловік та жінка.

Квартира у якій проживали сім`єю , належала матері заявника ОСОБА_3 , згідно свідоцтво про право спадщини р.№1-606 від 06.06.2007 року, виданого 12 ХДНК.

В квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 ,1965 року народження з 29.05.1985 року та ОСОБА_3 ,1941 року народження з 09.08.1982 року до 24.10.2016 року, що вбачається із довідки з місця проживання про склад сім`ї, виданої дільницею № 56 КП «Жилкомсервіс».

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла мати мого чоловіка - ОСОБА_3 , що вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 10.10.2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 14805.

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_2 , що вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 19.08.2023 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , актовий запис №9150.

Заявник поховала свого чоловіка та несла усі витрати , які були пов`язанні з його похованням, відповідно копії акту КП «Ритуал » ХМР № 000536 від 18.08.2023 року .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все його майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 . Спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині відсутні , єдиними спадкоємцем після його смерті є заявник.

У встановлений законом строк після смерті чоловіка ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак, в оформленні спадкових прав нотаріальною конторою їй відмовлено та роз`яснено, що для оформлення спадщини та одержання права на спадкування за законом після смерті чоловіка , необхідно підтвердити з ним факт родинних відносин.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку, визначеним цивільним процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, зокрема, родинних відносин між фізичними особами, а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Верховним Судом України звернуто увагу на те, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно з п. 10 цієї Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.

Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). При цьому до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки, встановлення факту родинних відносин породжує для ОСОБА_1 юридичні наслідки, а саме можливість реалізувати своє право для отримання спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 та встановити даний факт іншим шляхом, аніж звернутися до суду за судовим захистом є неможливим, а також дослідивши всі докази надані заявником, суд прийшов до висновку про законність та обґрунтованість вимог про встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Як встановлено ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Керуючись ст.ст.294,315,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин -задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 , видане 19.08.2023 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , актовий запис № 9150 є чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Дергачівським РВ ГУ ДМС України в Харківській області 20.02.2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Майстренко О.М.