Справа № 755/5035/22 Головуючий в суді І інстанції Виниченко Л.М.
Провадження № 22-ц/824/1129/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Твердохліб В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКОНТРОЛТЕХ», Державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕРШИЙ НЕЗАЛЕЖНИЙ КОНСАЛТИНГОВИЙ ЦЕНТР «ТІМЕКСПЕРТ» про визнання трудових відносин припиненими та внесення змін до відомостей про юридичну особу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що його було обрано на посаду директора ТОВ «УКРКОНТРОЛТЕХ» протоколом загальних зборів учасників товариства № 65 від 06.03.2014 року. Відповідно до Наказу № 02-к від 06.03.2014 він з 07.03.2014 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «УКРКОНТРОЛТЕХ».

Вказував, що в подальшому ТОВ «УКРКОНТРОЛТЕХ» фактично припинило здійснення господарської діяльності, на підприємстві залишився лише директор, представники учасника на 99,974% ТОВ «УКРКОНТРОЛТЕХ» - ТОВ «ПЕРШИЙ НЕЗАЛЕЖНИЙ КОНСАЛТИНГОВИЙ ЦЕНТР «ТІМЕКСПЕРТ» стали рідше виходити на зв`язок та протягом останніх двох років такий зв`язок, взагалі, втрачено.

Зазначав, що протягом останніх двох років ТОВ «УКРКОНТРОЛТЕХ» господарську діяльність не здійснює, він не отримує заробітну плату та вимушений шукати іншу роботу.

Вказував, що 10.02.2022 року він написав заяву про звільнення з посади директора ТОВ «УКРКОНТРОЛТЕХ» та, керуючись частиною 1 ст. 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», ст. 7 Статуту ТОВ «УКРКОНТРОЛТЕХ», він, як виконавчий орган (директор), направив повідомлення про проведення позачергових зборів товариства 24.02.2022 року о 13:00 год. за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Сновська, будинок 20 з порядком денним про звільнення директора ТОВ «УКРКОНТРОЛТЕХ» ОСОБА_1 , призначення нового директора та призначення відповідальної особи для подання пакету документів на внесення змін до відомостей, які містяться у державних реєстрах щодо директора ТОВ «УКРКОНТРОЛТЕХ».

Однак, учасник - представник ТОВ «ПЕРШИЙ НЕЗАЛЕЖНИЙ КОНСАЛТИНГОВИЙ ЦЕНТР «ТІМЕКСПЕРТ» не прибув на загальні збори учасників у визначений день, час та місце, про що складено відповідний акт, та повідомлення про проведення зборів не отримав, що підтверджується інформацією із сайту Укрпошта.

Враховуючи, що загальні збори учасників ТОВ «УКРКОНТРОЛТЕХ» не відбулися, 24.02.2022 року він повторно надіслав учасникам товариства повідомлення (вимогу) про скликання загальних зборів учасників з ініціативи виконавчого органу на 15.06.2022 о 13:00 год.

Однак, учасник - представник ТОВ «ПЕРШИЙ НЕЗАЛЕЖНИЙ КОНСАЛТИНГОВИЙ ЦЕНТР «ТІМЕКСПЕРТ» повторно не прибув на загальні збори, повідомлення про проведення зборів не отримав.

Зазначав, що уповноважені на звільнення учасники ТОВ «УКРКОНТРОЛТЕХ» проігнорували його повідомлення про бажання реалізувати своє право на вільний вибір трудової діяльності, не розглянули по суті його заяву про звільнення протягом передбачених законодавством строків, чим допустили порушення його трудових прав, а тому просив суд визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та ТОВ «УКРКОНТРОЛТЕХ» з 24 лютого 2022 року, та звільнити його з посади директора за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України, а також зобов`язати Державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань запис про керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКОНТРОЛТЕХ» ОСОБА_1

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 серпня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що ним повідомлено учасників Товариства про скликання Загальних зборів за 14 днів згідно ст. 38 КЗпП, а не за 30 днів, як передбачено Статутом Товариства, оскільки КЗпП є спеціальним законом, що регулює порядок звільнення директора Товариства.

Крім того, зазначає, що він надав належні докази повідомлення учасників Товариства про скликання Загальних зборів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частиною 1 ст.377 ЦПК України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, визначених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів належними та допустимими доказами виконання ним свого обов`язку щодо попередження учасників Товариства про скликання загальних зборів відповідно до вимог закону.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням загальних зборів учасників ТОВ «УКРКОНТРОЛТЕХ» від 06.03.2014, оформлених протоколом № 65, позивача ОСОБА_1 включено до складу учасників ТОВ «УКРКОНТРОЛТЕХ» та обрано директором цього товариства з датою призначення 07 березня 2014 року (а.с. 17, 18).

Відповідно до Наказу про прийом на роботу № 02-к від 06.03.2014, позивач ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «УКРКОНТРОЛТЕХ» з 07.03.2014; підставою видачі наказу зазначено: заява ОСОБА_1 та протокол загальних зборів учасників від 06.03.2014 (а.с. 19).

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 24.03.2014, місцезнаходження юридичної особи ТОВ «УКРКОНТРОЛТЕХ», ідентифікаційний код: 36146387, є: м. Київ, вулиця Сновська, будинок 20; керівником товариства значиться ОСОБА_1 (а.с. 20, 21).

Як вбачається з п. 4.6 Статуту, учасниками ТОВ «УКРКОНТРОЛТЕХ» є Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕРШИЙ НЕЗАЛЕЖНИЙ КОНСАЛТИНГОВИЙ ЦЕНТР «ТІМЕКСПЕРТ» з часткою 99,974% та громадянин України ОСОБА_1 з часткою 0,026%.

У частині першій статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

У пункті 3 частини першої статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суб`єктного складу такого спору, суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.

Управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини перша, друга статті 97 ЦК України).

За змістом статті 99 ЦК України, загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 лютого 2021 року у справі № 753/17776/19 (провадження № 14-163цс20) зазначено, що корпоративні права учасників товариства є об`єктом захисту, визначеним статтею 13 Конституції України, зокрема, у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Конституційний Суд України у Pішенні від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України (у попередній редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13 травня 2014 року № 1255-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів») зазначив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин юридичній особі приватного права, органу управління, учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, звільнення, відкликання членів виконавчого органу стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Хоча такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини.

Зміст частини третьої статті 99 та частини четвертої статті 145 ЦК України треба розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства відкликати члена виконавчого органу від виконання обов`язків, які він йому визначив.

Судом встановлено, що рішенням загальних зборів учасників ТОВ «УКРКОНТРОЛТЕХ» від 06.03.2014, оформлених протоколом № 65, позивача ОСОБА_1 включено до складу учасників ТОВ «УКРКОНТРОЛТЕХ» та обрано директором цього товариства з датою призначення 07 березня 2014 року.

В рамках даного позову ОСОБА_1 , який перебуває на посаді директора ТОВ «УКРКОНТРОЛТЕХ», заявлено вимоги про припинення його повноважень як директора товариства, що відповідає правовій ситуації, наведеній в частині третій статті 99 ЦК України, а тому питання про звільнення ОСОБА_1 підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 562/304/17 та від 30 січня 2019 року у справі № 145/1885/15.

Слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово розглядала питання щодо юрисдикційності спору про звільнення чи відсторонення від виконання обов`язків керівника або члена виконавчого органу юридичної особи приватного права та робила правові висновки про те, що такий спір за своєю правовою природою та правовими наслідками належить до корпоративних спорів і підлягає вирішенню господарськими судами.

Такі висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду також у постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 510/456/17, від 10 вересня 2019 року у справі № 921/36/18, від 16 жовтня 2019 року у справі № 752/10984/14-ц, від 08 листопада 2019 року у справі № 667/1/16, від 04 лютого 2020 року у справі № 915/540/16, від 19 лютого 2020 року у справі № 361/17/15-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 145/166/18, від 23 лютого 2021 року у справі № 753/17776/19

Суд першої інстанції помилково прийняв до розгляду позов ОСОБА_1 до ТОВ «УКРКОНТРОЛТЕХ» про визнання трудових відносин припиненими, та не врахував, що вказані позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 ст.377 ЦПК України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, визначених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За вказаних вище обставин, колегія суддів доходить висновку про скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 255, 374, 377 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 серпня 2022 року скасувати, а провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКОНТРОЛТЕХ», Державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕРШИЙ НЕЗАЛЕЖНИЙ КОНСАЛТИНГОВИЙ ЦЕНТР «ТІМЕКСПЕРТ» про визнання трудових відносин припиненими та внесення змін до відомостей про юридичну особу - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: