Справа № 450/531/23 Провадження № 2/450/761/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до Міністерство юстиції України, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний реєстратор відділу «Центру надання адміністративних послуг Заболотцівської сільської ради» Львівської області Золочівська Оксана Михайлівна про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України №12/5 від 02.01.2023 року шляхом:

заборонити Міністерству юстиції України та/або його структурним підрозділам, у тому числі, але не виключно Офісу протидії рейдерству, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Державному підприємству "Національні інформаційні системи", державним реєстраторам до вирішення по суті справи вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: приміщення механічної майстерні «Б-1», загальною площею 781,7 кв.м. та будівлі приміщення котельні «Г-12», загальною площею 116,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

підстава заяви: позивачем подано до Пустомитівського районного суду Львівської області позовну заяву про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України №12/5 від 02.01.2023 року, яким скасовано рішення від 12.08.2022 №№ 64472403, 64472220, прийняті державним реєстратором Відділу «Центр надання адміністративних послуг Заболотцівської сільської ради» Львівської області Золочівською Оксаною Михайлівною.

07.02.2023 до суду також надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій заявник просить заборонити Міністерству юстиції України та/або його структурним підрозділам, у тому числі, але не виключно Офісу протидії рейдерству, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Державному підприємству "Національні інформаційні системи", державним реєстраторам до вирішення по суті справи вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: приміщення механічної майстерні «Б-1», загальною площею 781,7 кв.м. та будівлі приміщення котельні «Г-12», загальною площею 116,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Подана заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що оскаржуваним наказом порушені права заявника і для заявника можуть настати негативні наслідки, у вигляді того, що записи про право власності нерухомого майна, а саме: приміщення механічної майстерні «Б-1», загальною площею 781,7 кв.м. та будівлі приміщення котельні «Г-12», загальною площею 116,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить заявнику на підставі чинних правовстановлюючих документів будуть скасованими на виконання оскаржуваного наказу, що саме по собі призведе до ускладнення чи взагалі унеможливить виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

За змістом ст. 152 ЦПК України заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, шляхом заборони вчинити пені дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність передбачає оцінку судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, заходи забезпечення позову повинні обиратися судом з урахуванням дотримання балансу між правами та інтересами позивача, за захистом яких він звернувся, та наслідками впливу таких заходів на права та свободи заінтересованих осіб.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати свою заяву і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді такої заяви покладається виключно на заявника.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до правової позицій Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду викладеної в постанові від 08 жовтня 2018 р. у справі № 913/257/18, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обгрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі №922/4587/13.

Необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду.

Як встановлено судом, предметом позову у даній справі є вимоги про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України (відповідач) № 12/5 від 02.01.2023 року про задоволення скарги, яким скасовано рішення від 12.08.2022 №№ 64472403, 64472220, прийняті державним реєстратором Відділу «Центр надання адміністративних послуг Заболотцівської сільської ради» Львівської області Золочівською Оксаною Михайлівною.

Оскаржуваним наказом Міністерства юстиції України:

1. Скарги ОСОБА_2 від 08.09.2022 задовольнити.

2. Скасувати рішення від 12.08.2022 №№ 64472403. 64472220. прийняті державним реєстратором Відділу «Центр надання адміністративних послуг Заболотнівської сільської ради» Львівської області Золочівською Оксаною Михайлівною.

3. Тимчасово блокувати доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державному реєстратору Відділу «Центр надання адміністративних послуг Заболотнівської сільської ради» Львівської області ОСОБА_3 строком на 3 (три) місяці

4. Виконання пункту 2 наказу покласти на Офіс протидії рейдерству.

5. Виконання пункту 3 наказу покласти на Державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Підстава: висновок центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 04.10.2022 за результатами розгляду скарг ОСОБА_2 від 13.09.2022. зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 13.09.2022 за №№ СК-2377-22. СК-2376-22.

На момент винесення оскаржуваного наказу позивач був власником нерухомого майна, а саме: приміщення механічної майстерні «Б-1», загальною площею 781,7 кв.м. та будівлі приміщення котельні «Г-12», загальною площею 116,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Наслідком виконання спірного наказу стане припинення права власності на спірне майно у теперішнього власника, а відтак позивачем обґрунтовано наведено припущення, що не вжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі та, як вбачається з матеріалів справи, призвести до порушення його прав та законних інтересів.

Частиною 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до п.6 ст. 3 вищевказаного закону, будь-які правочини щодо нерухомості укладаються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього закону.

Отже, на сьогоднішній день існує висока вірогідність того, що в ході розгляду справи оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України №12/5 від 02.01.2023 «Про задоволення скарги» буде виконаний, що значно утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі, виходячи з того, що предметом спору є вимога про визнання протиправним та скасування спірного наказу.

Вказане свідчить про пов`язаність заходу забезпечення позову, який просить вжити позивач із предметом спору у даній справі.

За викладених обставин, вжиття заходів про забезпечення виконання судового рішення в обраний позивачем спосіб - це реальна гарантія виконання судового рішення, виходячи з розумності, обґрунтованості і адекватності вимог Позивача щодо забезпечення збалансованості інтересів сторін у справі.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.01.2023 року рішення державного реєстратора, за скаргою ОСОБА_2 скасовано.

Відповідно до ч. 10 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду, про що заявником подано відповідний позов.

З урахуванням наведеного, забезпечення позову у виді заборони вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна є співмірним із позовними вимогами, які заявник пред`явив до суду, а тому в разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб матиме негативні наслідки у вигляді того, що запис про право власності нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований за заявником буде скасованим на виконання оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України і у такому випадку у ОСОБА_2 виникне право на звернення до реєстратора з заявою про реєстрацію за нею майна та такі наслідки можуть стати для неї невідворотними та може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду в разі задоволення позову. У свою чергу, зупинення реєстраційних дій не буде мати негативних наслідків для інших учасників, оскільки в разі встановлення судом правомірності винесення наказу, реєстраційні дії щодо майна будуть відновлені.

Отже, суд дійшов переконання, що наявні передбачені законом підстави для застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, а тому заява підлягає задоволенню.

За таких обставин, зважаючи на наявний предмет спору та встановлені судом обставини, оскільки, заявником доведено те, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, суд дійшов до переконливого висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

В силу вимог ч. 3 ст. 154 ЦПК України підстави для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення відсутні, тому, на думку суду, зустрічне забезпечення застосуванню не підлягає.

Керуючись ч. 2 ст. 247, ст. 260, 261, 263 ЦПК України, суд,

постановив:

заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, задоволити.

Заборонити Міністерству юстиції України та/або його структурним підрозділам, у тому числі, але не виключно Офісу протидії рейдерству, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Державному підприємству "Національні інформаційні системи", а також будь-яким іншим суб`єктам державної реєстрації (державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів та іншим суб`єктам) до вирішення по суті справи вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: приміщення механічної майстерні «Б-1», загальною площею 781,7 кв.м. та будівлі приміщення котельні «Г-12», загальною площею 116,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили 09.02.2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки з дати її постановлення.

Копію ухвали суду після її виконання направити всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

СуддяЄ. О. Данилів