КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 грудня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Слюсар Т.А., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Саленка Ярослава Юрійовича на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року позивач звернувся до Печерського районногосуду м. Києва з даним позовом, в якому просив поновити ОСОБА_1 на посаді начальника представництва акціонерного товариства «Українська залізниця» в Російській Федерації та Республіці Білорусь, стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 квітня 2022 року до дня ухвалення рішення суду про поновлення на роботі, стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» судові витрати.

УхвалоюПечерського районногосуду м. Києва від 23 серпня 2023 року справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу передано на розгляд до Іллічівського міського суду Одеської області.

Не погоджуючись з даною ухвалою, представник ОСОБА_1 - адвокат Саленко Я.Ю., посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 серпня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_1 - адвокат Саленко Я.Ю. зазначає, що місцезнаходженням відповідача за даними ЄДРЮОФОПГФ є м. Київ, Печерський район, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, тому позивач подав позовну заяву до Печерського районного суду міста Києва за правилами загальної підсудності.

В апеляційній скарзі звернуто увагу на те, що з аналізу ст. 28 ЦПК України вбачається, що правило альтернативної підсудності надає право саме позивачу обирати уповноважений суд з-поміж тих, що визначені або загальними правилами підсудності цивільних справ, або спеціальним правилом альтернативної підсудності, тому позивач обрав подати свою позовну заяву до Печерського районного суду м. Києва за правилами загальної підсудності, за місцезнаходженням відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За правилом п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Згідно із ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п.п. 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У зв`язку з цим, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, посилаючись на ст. 31 ЦПК України, прийшов до висновку, що дана справа підсудна Іллічівському міському суду Одеської області.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія не погоджується, враховуючи наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Загальні правила підсудності визначені ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Ч. 1 ст. 28 ЦПК України визначено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Дане положення встановлює правила підсудності на вибір позивача - альтернативної підсудності. Сутність цієї підсудності полягає у тому, що вона не виключає можливості звернення до суду за правилами загальної підсудності, а навпаки, поряд з цією, встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обирати один із двох чи декількох судів.

Відповідно до ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду від 11 вересня 2020 року у справі № 725/2910/19 (провадження № 61-8546св20) зазначено, що тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (ст. 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).

Місцезнаходженням відповідача за даними ЄДРЮОФОПГФ є м. Київ, Печерський район, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, що територіально віднесено до Печерського району міста Києва.

Враховуючи той факт, що правило альтернативної підсудності надає право саме позивачу обирати уповноважений суд з-поміж тих, що визначені або загальними правилами підсудності цивільних справ, або спеціальним правилом альтернативної підсудності, позивач обрав подати свою позовну заяву до Печерського районного суду міста Києва за правилами загальної підсудності, а саме за місцезнаходженням Відповідача.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що ОСОБА_1 , як позивач звернувся до суду із позовом до «Українська залізниця», що виник з трудових правовідносин, а тому позовна заява відповідно до положень ч. 16 ст. 28 ЦПК України підлягає розгляду в Печерському районному суді м. Київ, так як зареєстроване місце знаходження відповідача територіально відноситься до Печерського району міста Києва.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що у суду першої інстанції не було правових підстав для передачі справи за територіальною підсудністю на розгляд до Іллічівського міського суду Одеської області.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що місцевий суд належним чином не дослідив матеріали справи, не врахував вищенаведені обставини, у зв`язку з чим зробив помилковий висновок щодо непідсудності даної справи Печерському районному суду м. Києва, що призвело до неправильного вирішення питання про направлення справи до іншого суду, що відповідно до ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування такої ухвали із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Саленка Ярослава Юрійовича задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 серпня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 22 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Т.А. Слюсар