УХВАЛА

Іменем України

13 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 711/2741/20

провадження № 61-16758ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на додаткову постанову Черкаського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року у справі за скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ковальова Віктора Михайловича на дії державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ковальов В. М. подав до Придніпровського районного суду м. Черкаси заяву про розподіл витрат на правничу допомогу у справі № 711/2741/20.

Додатковим рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2023 року заяву задоволено.

Ухвалено додаткове рішення, яким стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 500,00 грн.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 26 жовтня 2023 року додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2023 року змінено в частині стягнення з Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу, зменшивши розмір стягнення з 12 500,00 грн до 6 250,00 грн.

03 листопада 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ковальов В. М. подав до Черкаського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Заяву обґрунтовано тим, що постановою Черкаського апеляційного суду від 26 жовтня 2023 апеляційну скаргу на додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2023 року задоволено частково. Копію постанови апеляційного суду представник отримав 30 жовтня 2023 року, тому п`ятиденний строк на подання заяви не є пропущеним.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу було надано копію договору про надання правової допомоги від 01 серпня 2022 року, копію звіту про виконання договору щодо надання правової допомоги від 31 жовтня 2023 року, копію акту приймання-передачі наданих послуг від 31 жовтня 2023 року, копію рахунку про оплату, копію свідоцтва та ордеру адвоката.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року заяву задовольнити частково. Стягнено з Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 583,00 грн.

04 грудня 2023 року Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Черкаського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував, що оскарження додаткового судового рішення не є окремим судовим розглядом спору по суті, тому вирішення питання щодо розподілу судових витрат за наслідками перегляду додаткового рішення є необґрунтованим.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Як установлено в частині другій статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19), постанові від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс) та постанові від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» за заявою № 58442/00, щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04, пункт 268) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що представництво інтересів ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції здійснював адвокат Ковальов В. М., що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3420/10 від 20 вересня 2007 року, ордером серії АІ № 1231363 від 09 лютого 2023 року, договором про надання правової допомоги від 01 серпня 2022 року, звітом про виконання договору щодо надання правової допомоги (детальний опис правничої допомоги) від 31 жовтня 2023 року, копією акта приймання-передачі наданих послуг від 31 жовтня 2023 року, копією рахунку № 3 від 31 жовтня 2023 року за договором про надання правової допомоги від 01 серпня 2022 року.

Згідно доданих до заяви документів, судові витрати, які понесла ОСОБА_1 при розгляді апеляційної скарги в Черкаському апеляційному суді складають 7 166,00 грн.

Враховуючи зазначені положення законодавства, якими встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, а також той факт, що ОСОБА_1 належним чином документально підтвердила такі витрати, апеляційний суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви та стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, зменшуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу апеляційним судом було враховано надані представником ОСОБА_1 - адвокатом Ковальовим В. М. докази, обставини справи та ухвалені у справі судові рішення, заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, а також враховано принципи співмірності та критерії розумності розміру витрат, виходячи з конкретних обставин даної справи, її складності та виконаної адвокатом роботи.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків суду не спростовують.

Отже, оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції є законними та обґрунтованими, постановленим із додержанням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування апеляційним судом норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на додаткову постанову Черкаського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року у справі за скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ковальова Віктора Михайловича на дії державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник - ОСОБА_2 .

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко