Дзержинський міський суд Донецької області
=============================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

Справа №225/1702/23

Провадження № 2/225/285/2023

14 грудня 2023 року

приміщення суду за адресою: вул. Дружби, 4, м. Торецьк, 85200

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Геря О.Г.,

за участі:

секретаря судового засідання - Андрієвої Т.О.,

представниці позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в режиму відеоконференції цивільну справу за позовною заявою представниці позивача адвоката Новоселецької Оксани Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Представник позивача - адвокат Новоселецька О.А., яка діє в інтересах ОСОБА_3 , звернулася до суду з вказаним позовом. В обгрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_6 . У день його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . За життя батько заповіту не склав, тому спадкування відбувається за законом. Спадкоємцями першої черги є він - син померлого та дружина померлого - ОСОБА_4 . У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори, оскільки документи необхідні для оформлення спадщини знаходились у відповідача та вони домовилися, що будуть разом вирішувати питання що стосується оформлення спадщини. Окрім того, позивачу було відомо, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття було зупинено до закінчення воєнного стану. 12.08.2023 позивач звернувся до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Дудки О.С. і отримав витяг зі Спадкового реєстру, згідно якого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рижковим О.О. було заведено спадкову справу щодо майна померлого ОСОБА_6 23.08.2023 позивач звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Рижкова О.О. для отримання свідоцтва на спадщину. Нотаріус ОСОБА_7 роз`яснив, що спадкова справі після смерті ОСОБА_6 була заведена на підставі заяви спадкоємця першої черги - дружини померлого ОСОБА_4 . Інших спадкоємців на підставі даних справи, які прийняли спадщину шляхом подачі заяви немає. Крім того, нотаріусом було роз`яснено про необхідність звернення до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що оскільки позивач на момент смерті батька не був зареєстрований з ним за однією адресою, у встановлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини.

Вважає, що причинами пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини є введення воєнного стану, внесення змін до законодавства, а також неповідомлення відповідачем про подання заяви про прийняття спадщини.

Провадження у справі відкрито 01.09.2023.

Суд ухвалою від 02.11.2023 підготовче провадження закрив та призначив судовий розгляд справи по суті.

Представником відповідача був наданий відзив на позовну заяву, де останній зазначив, що з позовом не згодний, оскільки жодних змін в законодавство щодо стоку прийняття спадщини не вносилось, жодним нормативно-правовим актом не покладено обов`язок на відповідача, щодо повідомлення кола спадкоємців, з`ясування якого у відповідності до п. 1.2, 1.3, гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом Мінюста №296/5 від 22.02.2012р.) покладається саме на нотаріуса. Крім того зазначив, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, щодо факту впливу воєнного стану на своєчасне звернення позивача до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини. У зв`язку із необходимістю звернення відповідача за професійною правничою допомогою просив стягнути з позивача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 20000 грн.

Представником позивача надано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 3000 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову на підставах, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідив матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у разі відсутності заповіту - особи, визначені в статтях 1261-1265 цього Кодексу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , що підтверджується повтороним Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 96.

Позивач ОСОБА_3 є сином померлого ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

12.08.2023 ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Дудки О.С. і отримав витяг зі Спадкового реєстру, згідно якого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рижковим О.О. було заведено спадкову справу щодо майна померлого ОСОБА_6 .

23.08.2023 ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Рижкова О.О. для отримання свідоцтва на спадщину.

Нотаріус ОСОБА_7 роз`яснив, що спадкова справі після смерті ОСОБА_6 була заведена на підставі заяви спадкоємця першої черги - дружини померлого ОСОБА_4 . Інших спадкоємців на підставі даних справи, які прийняли спадщину шляхом подачі заяви немає.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звернувшись до суду з позовом при визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач зобов`язаний повідомити суду поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкодили йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а також надати докази на підтвердження своїх доводів та вимог.

Частина третя статті 1272 ЦК України може застосовуватись, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі N 520/10377/17, провадження N 61-48230св18, від 11 серпня 2021 року у справі N 720/1079/19, провадження N 61-14663св20, від 22 січня 2020 року у справі N 592/18695/18, провадження N 61-13558св19.

Суд враховує, що наведені позивачем аргументи у якості перешкод для звернення до нотаріуса не можуть бути підставою для поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини, з огляду на наступне.

24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні запроваджено правовий режим воєнного стану.

Позивачем не доведено ту обставину, що запровадження в Україні воєнного стану перешкоджало йому у реалізації права на прийняття спадщини. Само ж по собі моральне пригнічення і страх у період воєнного стану, не вказує на поважність пропуску зазначеного строку. Доказів конкретних перешкод, пов`язаних із введенням в Україні воєнного стану, та яким саме чином і які обмеження заважали йому звернутися до нотаріуса - особисто або засобами поштового зв`язку суду не надано, та не зазначено про таке.

Посилання заявника на застосування до виниклих правовідносин вимог п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, якою визначено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється, не заслуговує на увагу, оскільки обов`язковою в цьому випадку для застосування судами, у відповідності до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, є постанова Верховного Суд від 25 січня 2023 року у справі №676/47/21, якою вказаний пункт визнано таким, що суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.

Отже, для правильного вирішення справи, не має значення, в якій редакції діяла вказана постанова, на що позивається позивач, оскільки правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України;

2) строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України);

3) законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини.

Тому застосуванню до спірних правовідносин для прийняття спадщини підлягає саме 6-місячний строк, встановлений Цивільним кодексом України, який сплив 17 липня 2023 року, і після спливу якого 12.08.2023 ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, не надавши поважних причин пропуску такого строку, які б були об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього як спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, суд зауважує, що жодним нормативно-правовим актом не покладено обов`язок на відповідача, щодо повідомлення кола спадкоємців, з`ясування якого у відповідності до п. 1.2, 1.3, гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом Мінюста №296/5 від 22.02.2012р.) покладається саме на нотаріуса.

З огляду на вказане, позов задоволенню не підлягає.

Що стосується витрат на професійну правничу допомогу відповідача, суд зазначає наступне.

За правилом п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У своїй постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.),документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16.

Так, на підтвердження аргументів понесених витрат щодо надання правової (правничої) допомоги адвокатом Целіковим В.В. надано до суду додаток 3 від 04.09.2023р. до договору про надання правової допомоги № 230123-1 від 23 січня 2023 року, в якому вартість підготовки відзиву складає 15000 грн, вартість участі адвоката в судовому засіданні складає 5000 грн.

Вирішуючи питання про стягнення понесених судових витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги те, що суд не має права втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Водночас, в силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Крім того, представником позивача надоно клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 3000 грн.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на яку покладено обов`язок відшкодувати такі витрати, всі витрати, пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що заявлений розмір до стягнення, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З огляду на наведене та приймаючи до уваги характер спірних правовідносин, складність справи, співмірність понесених витрат, значення справи для сторін, кількість проведених судових засідань по суті, вимоги розумності і справедливості, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про часткове задоволення вимог відповідача про стягнення судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу, в розмірі 5000 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263, 280 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні позову позовною заявою представника позивача адвоката Новоселецької Оксани Анатоліївни (місце здійснення діяльності: вул. Княгині Ольги, 8-а, м. Бориспіль, Київська область), яка діє в інтересах ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Відповідно до пп.15.5) пп.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Дзержинський міський суд Донецької області.

Повний текст рішення виготовлений у встановлений ч.6 ст.259 ЦПК України строк.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

С у д д я: О.Г. Геря