Ухвала

06 січня 2023 року

м. Київ

справа № 751/8919/21

провадження № 61-247ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Чернігівського ліцею № 32 Чернігівської міської ради Чернігівської області, Управління освіти Чернігівської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Чернігівського ліцею № 32 Чернігівської міської ради Чернігівської області, Управління освіти Чернігівської міської ради, в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ Чернігівського ліцею № 32 Чернігівської міської ради Чернігівської області від 05 листопада 2021 року № 285 про відсторонення від роботи та стягнути заробітну плату за час вимушеного відсторонення від роботи.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що оскаржуваним наказом через відмову від щеплення вакциною проти респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, її з 08 листопада 2021 року було відсторонено від виконання роботи за посадою бібліотекара.

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 14 червня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 08 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження у цій справі.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року зупинено апеляційне провадження у справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 130/3548/21.

Зупиняючи апеляційне провадження, суд апеляційної інстанції керувався положеннями пункту 10 частини першої статті 252 Цивільного процесуального кодексу України та виходив із того, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа з подібними правовідносинами, зокрема визнання незаконним і скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, з підстав відсутності щеплення проти COVID-19.

08 листопада 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року, в якій просить поновити строк на касаційне оскарження та скасувати оскаржену ухвалу апеляційного суду.

На обґрунтування підстав пропуску строку на касаційне оскарження заявник зазначає, що повний текст оскарженого судового рішення отримав засобами електронного зв`язку лише 10 жовтня 2022 року.

Наведені заявником обставини, а також докази, надані на їх підтвердження, дають підстави для висновку, що причина пропуску процесуального строку є поважною, тому клопотання підлягає задоволенню, а строк на касаційне оскарження - поновленню на підставі частини другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України.

Як на підставу касаційного оскарження ухвали апеляційного суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилається на порушення апеляційним судом норм процесуального права, з огляду на те, що правовідносини у цій справі та справі, яка перебуває на розгляді Великої Палати Верховного Суду, не є подібними. Посилається на відмінність суб`єктного складу справи (у цій справі відсторонили бібліотекара, працівника сфери освіти, у справі № 130/3548/21 - працівника критичної інфраструктури), а також на те, що у цій справі підлягає встановленню питання про дію норм законодавства щодо обов`язковості вакцинації проти COVID-19 у часі, що не є предметом розгляду справи

№ 130/3548/21.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Розумність строків розгляду справи судом є однією із засад цивільного судочинства.

Зупинення провадження - це, по суті, тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Разом із тим, таке зупинення не повинно суперечити принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд має право за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Тлумачення пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України свідчить про те, що суд може зупинити провадження у справі лише у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку, зокрема Великою Палатою Верховного Суду. При цьому така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли на розгляді перебуває справа, за наслідками перегляду якої Велика Палата Верховного Суду може прийняти постанову, у якій міститься правовий висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати (частина друга статті 416 ЦПК України).

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Встановивши, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа № 130/3548/21, у якій вирішується питання про дотримання норм законодавства при відстороненні від роботи працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, про дотримання конституційних гарантій і застосування дискримінації, про обмеження трудових прав працівників, що є предметом розгляду і у цій справі, апеляційний суд дійшов загалом законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав, передбачених пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України, для зупинення апеляційного провадження.

Приймаючи справу № 130/3548/21 до розгляду, Велика Палата Верховного Суду погодилась із тим, що у цій категорії справ наявна виключна правова проблема, оскільки на розгляді судів першої та апеляційної інстанцій перебуває значна кількість справ, пов`язаних з визнанням незаконним наказу про відсторонення від роботи з підстав відсутності щеплення від респіраторної хворобиCOVID-19, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за період відсторонення від роботи та існує необхідність формування єдиної правозастосовчої практики з розгляду подібних справ.

Ураховуючи наведене, зупинивши апеляційне провадження у справі, у якій подана касаційна скарга, апеляційний суд дотримався вимог процесуального закону.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Доводи поданої касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, яка не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи. Правильність застосування судом апеляційної інстанції пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України не викликає розумних сумнівів.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року є необґрунтованою, а у відкритті касаційного провадження належить відмовити відповідно до положень частини четвертої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частиною другою статті 390, частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали Чернігівського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Чернігівського ліцею №32 Чернігівської міської ради Чернігівської області, Управління освіти Чернігівської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати- відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович