Справа № 283/1410/23
Провадження №2/283/390/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

20 грудня 2023 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Рябченко Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора Коростенської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Малинської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Комунальне некомерційне підприємство «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину,-

встановив:

Прокурор звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі Малинської міської ради до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача на користь Малинської міської ради витрати Комунального некомерційного підприємства «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради на стаціонарне лікування потерпілих від злочину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в розмірі 108620 гривень 16 копійок.

Свої вимоги прокурор обґрунтував тим, що 05.08.2021 приблизно о 07 годині 10 хвилин ОСОБА_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «RENAULT LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом до нього марки «Палич Z02012» д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по автодорозі «Київ - Ковель - Ягодин» зі сторони м. Ковель, у напрямку м. Київ, разом із пасажирами, а саме: малолітнім сином ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та її донькою ОСОБА_6 .

Рухаючись по вказаній автодорозі на 84 км + 887 м, перебуваючи поблизу с. Білий Берег Коростенського району Житомирської області, водій ОСОБА_1 в порушення вимог пунктів 1.10, 2.9 "б", 10.1, 11.3, 12.6 "г", 12.9 "б" ПДР України, а саме: не врахувавши дорожніх умов - наявність слабкого туману, перебуваючи за кермом у стані стомлення, проявив неуважність, перевищив допустиму швидкість руху, в результаті чого не впорався із керуванням транспортним засобом, виїхав автомобілем марки «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом до нього марки «Палич Z02012», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на зустрічну смугу руху, по якій в той самий час у зустрічному напрямку рухався автомобіль марки «VOLKSWAGEN VENTO», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 , внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «VOLKSWAGEN VENTO», реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому 4 ребра зліва, рани печінки, брижжі тонкої кишки, селезінки, які мають ознаки тяжкого ступеню тяжкості, що є небезпечним для життя в момент спричинення, а його пасажир ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої променевої кістки в типовому місці, шилоподібного виростка ліктевої кістки, забійної рани потиличної ділянки голови, струсу головного мозку, ссадин, синців обох гомілок, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеню важкості, що потягло за собою тривалий розлад здоров`я.

У зв?язку з отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та ОСОБА_3 перебували на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради. ОСОБА_7 перебував на лікуванні 43 ліжкодні, а ОСОБА_3 21 ліжкодень. Вартість їх лікування становить 108620 гривень 16 копійок. Оскільки ОСОБА_1 винен у вчиненні кримінального правопорушення внаслідок якого потерпілим були заподіяні тілесні ушкодження, то він повинен відшкодувати витрати закладу охорони здоров?я на лікування потерпілих.

Прокурор подав заяву про підтримання позову та розгляд справи без його участі (а.с. 67).

Представники Малинської міської ради та Комунального некомерційного підприємства «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради в судове засідання також не з?явились та подали заяви про розгляд справи без їх участі (а.с. 35-37, 60).

Відповідач тричі не з?явився в судове засідання та не надав суду доказів, які б свідчили про наявність поважних причин його неприбуття. Про дату, час, та місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений, відзив на позовну заяву не надав (а.с. 38-55, 58, 63-65). У зв?язку з цим, за згодою прокурора, справа розглядається в порядку ст. ст. 280-283 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Малинського районного суду Житомирської області від 24.05.2022 року була затверджена угода про визнання винуватості від 24.12.2021 року, яка укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_1 (а.с. 10-12). Згідно з даним вироком 05.08.2021 року приблизно о 07 годині 10 хвилин ОСОБА_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки «RENAULT LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом до нього марки «Палич Z02012» д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по автодорозі «Київ - Ковель - Ягодин» зі сторони м. Ковель, у напрямку м. Київ, разом із пасажирами, а саме: малолітнім сином ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та її донькою ОСОБА_6 .

Рухаючись по вказаній автодорозі на 84 км + 887 м, перебуваючи поблизу с. Білий Берег Коростенського району Житомирської області, водій ОСОБА_1 в порушення вимог пунктів 1.10, 2.9 "б", 10.1, 11.3, 12.6 "г", 12.9 "б" ПДР України, а саме: не врахувавши дорожніх умов - наявність слабкого туману, перебуваючи за кермом у стані стомлення, проявив неуважність, перевищив допустиму швидкість руху, в результаті чого не впорався із керуванням транспортним засобом, виїхав автомобілем марки «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом до нього марки «Палич Z02012», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на зустрічну смугу руху, по якій в той самий час у зустрічному напрямку рухався автомобіль марки «VOLKSWAGEN VENTO», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 , внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «VOLKSWAGEN VENTO», реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому 4 ребра зліва, рани печінки, брижжі тонкої кишки, селезінки, які мають ознаки тяжкого ступеню тяжкості, що є небезпечним для життя в момент спричинення, а його пасажир ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої променевої кістки в типовому місці, шилоподібного виростка ліктевої кістки, забійної рани потиличної ділянки голови, струсу головного мозку, ссадин, синців обох гомілок, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеню важкості, що потягло за собою тривалий розлад здоров`я.

За вищевказане діяння ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначене покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Як видно із довідки № 1974 від 25.11.2021 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради (а.с. 13), ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні 43 ліжко-дні (з 05.08.2021 року по 17.09.2021 року. Загальна вартість його лікування становила 70212 гривень.

ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні 21 ліжко-день (з 05.08.2021 року по 26.08.2021 року. Загальна вартість її лікування становила 38408 гривень 16 копійок.

Також з розрахунків Комунального некомерційного підприємства «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради вбачається, що вартість ліжко-дня в серпні 2021 року становила 1828 гривень 96 копійок, а у вересні 2021 року 1301 гривню 88 копійок (а.с. 61-62).

Витрати на лікування обох потерпілих становлять 108620 гривень 16 копійок.

За роз`ясненнями п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 року із змінами та доповненнями «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до вiдповiдного бюджету i їх використання, затвердженим постановою Кабінету Мiнiстрiв України N545 від 16 липня 1993 року. Зазначеним Порядком передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лiкуваннi потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарi, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Такі витрати не підлягають стягненню лише при вчиненні злочинів у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого, або при перевищенні меж необхідної оборони.

Відповідальність за відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на засуджених та відшкодуванню підлягають витрати на стаціонарне лікування.

Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

Тобто, законодавець покладає обов`язок відшкодувати кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, саме на особу, яка вчинила злочин та у відповідному порядку визнана винною у вчиненні злочину.

Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою КМУ від 16.07.1993 р. № 545.

Пунктом 4 вказаного Порядку закріплено, що стягнені в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, в якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету.

Таким чином судом встановлено, що внаслідок протиправних винних дій ОСОБА_1 потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_3 були заподіяні тілесні ушкодження і у зв?язку з цим вони лікувалися в Комунальному некомерційному підприємстві «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради. Також судом встановлено, що на лікування ОСОБА_2 . Комунальне некомерційне підприємство «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради обґрунтовано витратило 70212 гривень, а на лікування ОСОБА_3 38408 гривень 16 копійок. Разом 108620 гривень 16 копійок.

Оскільки згідно статуту Комунальне некомерційне підприємство «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради засноване Малинською міською радою і фінансується за кошти місцевого бюджету (а.с. 22-30), то суд стягує з ОСОБА_1 на користь Малинської міської ради витрати Комунального некомерційного підприємства «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради на стаціонарне лікування потерпілих від злочину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в розмірі 108620 гривень 16 копійок.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 6 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого прокурор звільнений від сплати судового збору.

У зв`язку з цим суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 207-270, 280-283 ЦПК України, на підставі ст. 1206 ЦК України,-

вирішив:

Позов прокурора в інтересах держави в особі Малинської міської ради до ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Малинської міської ради витрати Комунального некомерційного підприємства «Малинська міська лікарня» Малинської міської ради на стаціонарне лікування потерпілих від злочину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в розмірі 108620 гривень 16 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 2684 гривні.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: А. О. Тимошенко