Справа № 456/3557/22
Провадження № 2-с/456/4/2023
УХВАЛА

Іменем України

13 січня 2023 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 25 листопада 2022 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за розподіл природного газу,

встановив :

25 листопада 2022 року за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» видано судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 4777 (чотири тисячі сімсот сімдесят сім) грн. 73 коп.

11 січня 2023 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 25 листопада 2022 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 4777,73 грн. В обґрунтування заяви про скасування судового наказу заявниця покликається на те, що її зобов`язують сплачувати платежі за надання комунальних послуг на незаконний рахунок банку невідомого походження. При тому, Кабінет Міністрів України чітко визначив перелік банків в України, які здійснюються розрахунки з оплати комунальних послуг. Так, у відповідності до ч.2 Постанови КМУ «Про забезпечення проведення розрахунків за спожитий природний газ» №792 від 30.09.2015; №1080 від 20.10.2021 уповноваженими банками, які обслуговують поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, до спеціальних обов`язків, яких включено обов`язок постачання природного газу та їх структурних підрозділів, а також оптових продавців, що здійснюють продаж природного газу, визначено Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», Акціонерне товариство «Державний експертно-імпортний банк України», Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Звернула увагу на те, що без її згоди та відома її примушують до цивільно-правових відносин з оплати за доставку природного газу з приватною компанією АТ «Львівгаз». Наголошує на те, що жодна з приватних компаній: ТОВ «Львівгаззбут» та АТ «Львівгаз» з нею не узгоджували зміни щодо постачання природного газу, та на такі умови вона не погоджувалася. Зазначила про наявність в неї вмотивованих сумнівів щодо права приватною кампанією АТ «Львівгаз» користуватися державною газорозподільною системою України. З надісланих їй судом матеріалів справи вона не вбачає доказів законності користування приватною компанією АТ «Львівгаз» державною газорозподільною системою України та наявність у компанії діючої ліцензії, окрім цього відсутній витяг з ЄДР, отже така заява є необґрунтованою. Заявниця також зазначає про невідповідність застосованих постанов НКРЕКП Конституції України. Постанови НКРЕКП «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Львівгаз» №3032 від 24.12.2019; №1170 від 24.06.2020; №2776 від 30.12.2020 не зареєстровані у відповідності до вимог ст. 117 Конституції України, тому вони не набули чинності, отже незаконні та не підлягають виконанню.

Форма і зміст заяви про скасування судового наказу повинні відповідати вимогам ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Відповідно до ч.2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що доводи викладені боржником, потребують додаткового дослідження, що неможливо здійснити в рамках наказового провадження, з матеріалів та обставин даної справи вбачається, що між сторонами наявний спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а відтак заяву ОСОБА_2 слід задоволити і скасувати судовий наказ.

Щодо вимог заявника в частині стягнення судових витрат слід зазначити наступне.

Положеннями ст.141 ЦПК України передбачено розподіл судових витрат між сторонами при розгляді справ позовного провадження.

Натомість, положення розділу ІІ ЦПК України, який регулює розгляд справ в порядку наказного провадження, не містять норм щодо розподілу витрат за подання заяви про скасування судового наказу.

Крім того, ст.7 Закону України «Про судовийзбір» не передбачено повернення судового збору у випадку скасування судового наказу.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що подання заяви про скасування судового наказу є правом боржника у разі його не згоди з судовим наказом, приходжу до висновку, що судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про скасування судового наказу залишаються за заявником, а відтак у задоволенні заяви в частині стягнення судових витрат належить відмовити.

Керуючись ч.3 ст. 171, ч.1 ст. 223, ч.2 ст. 247 ЦПК України,

ухвалив :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задоволити частково.

Судовий наказ від 25 листопада 2022 року, виданий Стрийським міськрайонним судом Львівської області за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за розподіл природного газу скасувати.

В задоволені решти вимог відмовити.

Роз`яснити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», що заявлені ними вимоги можуть бути розглянуті в порядку позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Л.Бучківська