РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/199/23

провадження у справі № 2/0285/290/23

26 січня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді……………...…Літвин О. О.,

секретаря…………........................Клечковської М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за правилами загального позовного провадження

за позовом ОСОБА_1

до Звягельської міської ради Житомирської області

про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на гараж по АДРЕСА_1 (далі за текстом Гараж), побудований ним протягом 1997-1998 років на належній йому на праві власності земельній ділянці. У зв`язку неможливістю оформити право власності на Гараж в позасудовому порядку, позбавлений можливості вільно володіти своєю власністю.

Сторони в судове засідання не прибули, в заявах до суду просили розгляд справи провести без їх участі, позивач підтримав свій позов, представник відповідача при вирішенні справи поклавсяна розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,0024 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва індивідуальних гаражів. Зазначене підтверджується: копією державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ №050225 від 25.12.1997; витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.08.2022.

У серпні 2022 року Новоград-Волинським міжміським бюро технічної інвентаризації Житомирської області на ім`я позивача було виготовлено технічний паспорт на Гараж.

Згідно довідки №6/22 начальника управління - головного архітектора міста управління містобудування, архітектури та земельних відносин Новоград-Волинської міської ради від 01.09.2022 одноповерховий Гараж №122 відповідає вимогам державних будівельних норм, побудований в межах відведеної земельної ділянки у відповідності до містобудівних вимог відносно прилеглих земельних ділянок, будівель і споруд та може використовуватись за призначенням.

За змістом ст.331 ЦК України, ст.30-1 Закону України «Про планування і забудову територій», ст.18 Закону України «Про основи містобудування», визнанню права власності на новостворене нерухоме майно повинно передувати прийняття його в експлуатацію.

Відповідно до статті 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, на які набуває право власності. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 ЦК України.

Згідно з вимогами Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ №466 від 13.04.2011, будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, та реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Право власності це сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і в своїх інтересах, усунення третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов`язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст.328 ЦК України). Набуття права власності це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на окремі об`єкти.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності.

Об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил (ч.1 ст.376 ЦК України). Частина 5 ст.376 ЦК України передбачає, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо не порушує права інших осіб.

Оскільки будівництво ОСОБА_3 було закінчено ще у 1997 році і наданий час позивач не має відповідної документації, яка давала б йому право виконувати будівельні роботи та затвердженого в установленому порядку проекту, суд приходить до висновку, що Гараж має статус самочинно збудованого об`єкту. Окрім того, можливі заходи його узаконення у позасудовому порядку відсутні.

Враховуючи те, що позивач самочинно побудував Гараж на належній йому на праві власності земельній ділянці, яка була виділена саме для цих цілей; він не порушує нормативних містобудівних вимог, придатний до нормальної експлуатації і може використовуватись за призначенням; іншого шляху оформлення права власності на Гараж, ніж звернення з відповідним позовом до суду, у позивача немає, суд приходить до висновку, що його вимоги про визнання права власності на Гараж є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на гараж по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя О. О. Літвин