Справа № 750/6320/22
Провадження № 2/750/99/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Новик В.С.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

03.10.2022 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 14.02.2020 року в розмірі 1/3 частки до 1/6 частки всіх видів доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та відізвати виконавчий лист, який знаходиться на виконанні в Деснянському відділі державної виконавчої служби м. Чернігова і приєднати до матеріалів справи.

В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.11.2017 року з нього стягувалися аліменти на дітей у розмірі 1000 гривень на кожну дитину щомісячно. Відповідно до судового рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.02.2020 року було збільшено розмір аліментів та постановлено рішення про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для відповідної категорії дітей на кожну дитину. Позивач по можливості забезпечує дітей матеріально та забезпечує їх моральний та духовний розвиток. Станом на день розгляду справи в суді розмір його доходів становить близько 3000 гривень, а розмір стягуваних аліментів - 3500 гривень. Позивач офіційно ніде не працює, заробляє на життя підробітками. У 2017 році позивач потрапив в ДТП та відносно нього була порушена кримінальна справа. 03 травня 2019 року Чернігівський апеляційний суд вироком засудив позивача до 3-х років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Усі свої грошові кошти та заощадження позивач потратив на лікування потерпілого, який і по цей час потребує реабілітації та лікування, тому не має можливості сплачувати аліменти в такому розмірі, в зв`язку з чим просив зменшити розмір аліментів на утримання дітей, які з нього стягуються.

28.10.2022 представник відповідача подала письмовий відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач завжди ухилявся від своїх обов`язків щодо виховання та матеріального забезпечення спільних дітей як перебуваючи у шлюбі з позивачкою так і після розірвання шлюбу. 14 лютого 2020 року Деснянський районний суд м. Чернігова виніс рішення за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру та зміну способу стягнення аліментів. У відповідності до вищезазначеного, рішення суду було змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.11.2017 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно на кожну дитину, встановивши спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом їх визначення у вигляді 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Позивач неналежно виконує обов`язки щодо виховання дітей, а саме: не піклується про моральне виховання, фізичний розвиток дітей; байдуже ставиться до їх психологічного стану; не бере участі у матеріальному забезпеченні дітей. Окрім того, у відповідності до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відкрито кримінальне провадження №0002701 від 28.10.2021 року за статтею ст. 164 ч. 1 Кримінального кодексу України за фактом несплати аліментів на утримання спільних дітей. Крім того, позивачем було вчинене кримінальне правопорушення під дією наркотичних засобів, за що його було притягнуто до кримінальної відповідальності та яке не може характеризувати ОСОБА_1 , як особу не з позитивної сторони. Однак, жодного доказу про те, що позивач хоч якимось чином на той час допомагав чи допомагає та/або витратив якісь кошти на лікування малолітньої дитини, яку він збив не надав до позовної заяви. Так само не містить підтвердження те, що він хворіє, має ряд захворювань, ні де не відображено та не знаходить підтвердження. Комунальні послуги, що сплачує позивач є особиста його справа, яка жодним чином не впливає на обов`язок утримувати дітей. Окрім того не надано жодного доказу щодо такої сплати ним комунальних послуг. Тому вважає, що позивачем не доведено належним чином та не надано жодного доказу щодо зміни його матеріального становища на даний момент, оскільки позивач не працював і не працює на даний момент без поважних на те причин, не забезпечував та не забезпечує дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і на даний момент. В своєму відзиві представник відповідача просила стягнути з позивача 3600 грн. 00 коп. у відшкодування витрат по перекладу наданих доказів та 8000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача подала заяву про розгляд справи без її участі, просила відмовити в задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 січня 2018 року шлюб між ОСОБА_2 до ОСОБА_1 було розірвано (а.с. 37).

За час шлюбу та спільного проживання однією сім`єю в них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6,7).

Після розлучення діти залишились проживати з матір`ю, ОСОБА_2 в її житловому будинку в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 18.01.2016 року (а.с. 35,36).

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 06.11.2017 року стягнуто аліменти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чернігова, на користь ОСОБА_2 , на утримання двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 15.09.2017 року.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 14.02.2020 року змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.11.2017 року в частині стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, встановивши спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 шляхом їх визначення у вигляді 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття (а.с. 39-40).

У відповідності до довідки виданої 20.10.2022 року №19.21-39/40554 Деснянським відділом державної виконавчої служби у місті Чернігів Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) зазначено, що 05.03.2020 року державним виконавцем керуючись статтями 11, 17 Закону України «Про виконавче провадження», порядком взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час - здійснення виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України від 30.01,2018 року №256/5/65, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.02.2018 року за №133/31585 були винесені постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, тимчасового обмеження боржника у праві полюванні, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та постанова про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме майно боржника - позивача.

Згідно наданого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів (виконавчий лист №750/8892/17-2/750/2309/17 від 09.11.2017 року) починаючи з вересня 2017 року по вересень 2022 року розмір заборгованості позивача складає 115 994,01 грн.

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23.01.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_1 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробувальним строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Вироком Чернігівського апеляційного суду від 03.05.2019 апеляційну скаргу прокурора задоволено частково. Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 січня 2018 року відносно ОСОБА_1 в частині призначеного покарання - скасовано. ОСОБА_1 визнаний винуватим та призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Початок строку відбування покарання рахувати з дня його фактичного затримання. В іншій частині цей вирок - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 18.09.2019 касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 задоволено частково. Вирок Чернігівського апеляційного суду від 03 травня 2019 року стосовно ОСОБА_1 змінено. На підставі ч. 1 ст. 69 КК України пом`якшено ОСОБА_1 призначене за ч. 2 ст. 286 КК основне покарання до 2 (двох) місяців арешту. В решті вирок суду залишено без зміни.

В зв`язку з тим, що пошкоджений житловий будинок, що належить відповідачці, де проживала вона разом з дітьми пошкоджено в ході ведення активних бойових дій на території місцезнаходження будинку, відповідач перевезла дітей до Ізраїлю та проживає там разом з ними, де діти навчаються в школі, відвідують гуртки. Всі матеріальні витрати для навчання та розвитку дітей несе сама відповідач і на даний час, що підтверджується відповідними квитанціями про оплату послуг. Підтвердженням сплати за дітей репетиторам є переведення грошових коштів вчителям, що займається з сином ОСОБА_6 та донькою ОСОБА_5 , окрім того Відповідачка сплачує грошові кошти за школу, що підтверджується квитанціями доданими до матеріалів справи (а.с. 70-100).

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182СК України).

У відповідності до вимог статтей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивач в позові посилався на те, що не має постійного заробітку та несе ряд витрат на лікування потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з його вини. Інших доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що позивач працездатний, інших аліментних зобов`язань не має, будь-яких інших належних та допустимих доказів, про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дітей не надав, а також обставини, щодо притягнення його до кримінальної відповідальності та тягар надання допомоги внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому були предметом розгляду в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру та зміну способу стягнення аліментів. Зокрема, рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 14.02.2020 року змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.11.2017 року, яким були враховані та досліджені судом обставини щодо притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, понесення останнім витрат на лікування потерпілого у кримінальній справі, тому наведені обставини в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України), на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів.

Враховуючи вище викладене в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів слід відмовити.

За послуги з перекладу документів, на підтвердження фактичного проживання дітей з відповідачем за кордоном в період воєнного стану в Україні та їх утримання останньою, відповідачем сплачено 3600 грн. 00 коп. та 1540 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією № 881Г від 28.10.2022 та квитанцією № 1098Г від 16.11.2022 (а.с. 101, 146), тому понесені витрати відповідача з перекладу документів підлягають стягненню з позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат.

При цьому, суд вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на складання відзиву на позовну заяву та подання його до суду, участі в підготовчому судовому засіданні та значенням справи для сторони, тому з відповідача на користь позивача підлягають частковому стягненню в розмірі 5000 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 5000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 5140 грн. 00 коп. у відшкодування витрат з перекладу документів, а всього 10140 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Карапута