21.02.2023 Справа № 756/4417/21
Унікальний № 756/4417/21
Провадження № 2/756/313/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2023 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

секретаря - Демченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова компанія «Оранта», ОСОБА_2 про відшкодування збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом у якому просив стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» 6 939 грн. 87 коп. страхового відшкодування, а з ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди заподіяної внаслідок ДТП і страховим відшкодуванням у розмірі 12 046 грн.10 коп. і заподіяну моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказував, що 15.08.2020 року близько 10 год. 05 хв. по проспекту Героїв Сталінграда, 6-А у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «AUDI Q-3» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Skoda» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

За твердженням позивача ДТП трапилось з вини ОСОБА_2 , що підтверджено постановою Оболонського районного суду м. Києва від 30.10.2020 року.

Згідно розрахунку страхового відшкодування зробленого 24.11.2020 року на замовлення ПАТ «НАСК «Оранта» матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу внаслідок його пошкодження в ДТП склав 6 742 грн. 22 коп., а вартість відновлювального ремонту без врахування значення коефіцієнту фізичного зносу становить 10 089 грн. 05 коп.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Skoda» д/н НОМЕР_2 була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу обов`язкового страхування №АО/6888744 страховою компанією 26.11.2020 року сплачено ОСОБА_1 5 742 грн. 22 коп. страхового відшкодування за мінусом 1000 грн. франшизи визначеної договором, а згодом 28.12.2020 року здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 3 124 грн. 81 коп.

При цьому, згідно зі Звітом №7972/12/20 від 12 січня 2021 року про оцінку транспортного засобу «AUDI Q-3» д/н НОМЕР_1 зробленого на замовлення позивача вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу становить 33 630 грн. 01 коп., а вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу визначена у розмірі 16 806 грн. 90 коп.

ОСОБА_1 проведено відновлювальний ремонт транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП вартістю 27 853 грн., а тому загальний розмір збитків, за твердженням позивача внаслідок ДТП становить 27 853 грн.

Оскільки ПАТ «НАСК «Оранта» частково сплатило суму страхового відшкодування у розмірі 8 867 грн. 03 коп., ОСОБА_1 просив достягнути з страхової компанії 6 939 грн. 87 коп., які є різницею із вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу, франшизою та сумою вже сплаченого страхового відшкодування (16 806 грн. 90 коп. - 1000 грн., - 8 867 грн. 03 коп., = 6 939 грн. 87 коп.)

Також, враховуючи положення ст. 1194 ЦК України ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 , як заподіювача шкоди різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 12 046 грн. 10 коп. (27 853 грн. вартість відновлювального ремонту - 15 806 грн. 90 коп. сума страхового відшкодування), а також 10 000 грн. моральної шкоди заподіяної спричиненими моральними стражданнями у зв`язку з пошкодженням його автомобіля, що потягло тривалу зміну усталеного способу і ритму життя.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позову з підстав зазначених у позовній заяві.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала відзив на позовну заяву у якому погодилась на виплату позивачу 1000 грн. франшизи, при цьому у задоволенні решти вимог просила відмовити вказуючи про те, що дата оцінки транспортного засобу спеціаліста ОСОБА_3 не відповідає дійсній даті проведення дослідження зазначеній у звіті та спростовується датою звернення позивача до цього спеціаліста. Крім того, позивач не надав суду дефектний акт, який складено безпосередньо після події ДТП, більше того станом на 17.08.2020 року бампер пошкодженого в ДТП транспортного засобу не потребував заміни.

Представник ПАТ «НАСК «Оранта» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, подали до суду відзив у якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі вказуючи на те, що виконали свої зобов`язання належним чином. При цьому вказували, що висновки експерта ТОВ «Сател-Груп» надані позивачем на підтвердження вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля є сумнівними, оскільки зазначені у ньому ціни на запчастин завищені і обраховані з врахуванням ПДВ. Крім того, в протоколі огляду, який здійснювався під підпис ОСОБА_1 відсутня позиція щодо необхідності заміни заднього бампера.

З огляду на заяву позивача, наявні відзиви відповідачів на позовну заяву, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності осіб які не з`явилися у судове засідання на підставі наявних матеріалів та поданих доказів.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи та надані докази встановив наступне.

15.08.2020 року близько 10 год. 05 хв. по проспекту Героїв Сталінграда, 6-А у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «AUDI Q-3» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Skoda» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2

ДТП трапилось з вини ОСОБА_2 , яка керуючи автомобілем «Skoda» д/н НОМЕР_2 не дотрималась безпечної дистанції та здійснила зіткнення з автомобілем «AUDI Q-3», що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушила п.п. 2.3 б, 13.1 ПДР за що передбачена відповідальність за ст. 124 КпАП України. Вказані обставини підтверджено постановою Оболонського районного суду м. Києва від 30.10.2020 року за якою ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1187 ЦК України передбачені підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, частиною першої цієї статті встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною другої статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Згідно відомостей свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_3 автомобіль «AUDI Q-3» д/н НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 . За таких обставин останній має право на відшкодування від особи, яка завдала пошкоджень автомобілю «AUDI Q-3» д/н НОМЕР_1 в ДТП, що мало місце 15.08.2020 року.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено ОСОБА_2 , що цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Skoda» д/н НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» про що було видано Поліс №АО/6888744 (а.с. 18).

Згідно вказаного договору, ПАТ «НАСК «Оранта» взяла на себе обов`язок, при настанні страхового випадку, відповідно до встановленого ліміту відповідальності, відшкодувати у встановленому Законом України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкоду заподіяну життю, здоров`ю, майну та моральну шкоду третім особам.

Зі змісту ст. 1194 ЦК України вбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність лише в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Відповідно до ст. 22 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 9 цього ж Закону ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування, при цьому франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком.

За страховим полісом №АО/6888744 ліміт відповідальності страховика ПАТ «НАСК «Оранта» за шкоду заподіяну майну 100 000 грн., франшиза 1 000 грн.

З огляду на ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу можливе відшкодування страховою компанією, витрат пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

В судовому засіданні з`ясовано та підтверджено наданими доказами, що 24.11.2020 року ПАТ «НАСК «Оранта» виконуючи свої договірні зобов`язання виплатило ОСОБА_1 5 742 грн. 22 коп. (6 742,22 грн. вартість відновлювального ремонту - 1000 грн. франшизи) на підставі розрахунку страхового відшкодування зробленого 24.11.2020 року на замовлення ПАТ «НАСК «Оранта» за яким матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу внаслідок його пошкодження в ДТП склав 6 742 грн. 22 коп., а вартість відновлювального ремонту без врахування значення коефіцієнту фізичного зносу становить 10 089 грн. 05 коп., а з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу 6 742 грн. 22 коп.

При цьому, згідно з додатковим висновком №32623 від 16.12.2020 року отриманим на замовлення ПАТ «НАСК «Оранта» матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу «AUDI Q-3» д/н НОМЕР_1 пошкодженого у ДТП і вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу склали 9 597,03 грн., а вартість відновлювального ремонту без врахування значення коефіцієнту фізичного зносу становить 14 133, 08 грн.

З урахуванням зазначеного 28.12.2020 року ПАТ «НАСК «Оранта» здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 3 124 грн. 81 коп.

Таким чином, загальна сума сплаченого ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування за мінусом франшизи склала 8 867 грн. 03 коп.

Таким чином, вимога ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_2 , як заподіювача шкоди 1000 грн. вирахованої страховою компанією франшизи - підлягає задоволенню.

Положеннями ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами у цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на підтвердження тих обставин, про які вказує у позовній заяві, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення чи відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством».

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна. Розрахунок зношеності проводиться відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України. Фонду державного майна України від 24 листопада 2003року №142/5/2092 (далі - Методика).?

Згідно із ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Відповідно до п.п. д) п. 1.4 Методики методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Відповідно до п. 1.3. Методики, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

За ч.2 п. 36.2 ст. 36 Закону №1961-IV, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється Страховиком безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. (Акти виконаних робіт, платіжні доручення про сплату).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкові зобов`язання у особи, яка надає послуги, виникають з дати вчинення замовником та виконавцем послуги певних дій, направлених на отримання послуги.

Таким чином, автотоварознавче дослідження або рахунок-фактура не є підставою Для виникнення податкових зобов`язань з надання послуг щодо проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Зазначені зобов`язання можуть виникнути лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником податку ПДВ.

Тобто, у випадку не проведення фактичного ремонту транспортного засобу або проведення його особою, яка не є платником ПДВ - податкові зобов`язання не виникають.

При цьому, на підтвердження вартості відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу у розмірі 16 806 грн. 90 коп. із заміною заднього бамперу автомобіля «AUDI Q-3» д/н НОМЕР_1 разом із ПДВ, позивачем подано звіт №7972/12/20 від 12.01.2021 року про оцінку транспортного засобу зробленого на замовлення позивача оцінювачем ТОВ «Сател Груп» ОСОБА_3 , а на підтвердження вартості відновлювального ремонту у розмірі 27 853 грн., рахунок ФОП ОСОБА_4 №АМС 00579 від 08.01.2021 року та Акт виконаних робіт №АМН 00579 від 25.01.2021 року, квитанцією про оплату №74162187 від 10.01.2021 року та квитанцію №75874741 від 25.01.2021 року.

У наданому позивачем висновку експерта ТОВ «Сател-Груп» №7972/12/20 від 12.01.2021 року визначена вартість, відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 16 806 грн. 90 коп. разом з ПДВ, про що свідчать додатки до звіту, де вказано що ціни + 20% .

Крім того, вартість запчастин відповідно до ремонтної калькуляції до висновку №7972/12/20 наданого позивачем, ціни експертом взяті не станом на дату ДТП - 15.08.2020, а станом на - 11.01.2021 року і визначені вище ніж в Актах виконаних робіт наданих самим же позивачем на підтвердження, прямого збитку.

Звіт ТОВ «Сател-Груп» №7972/12/20 має суперечності та неточності щодо дати оцінки, огляду транспортного засобу і виготовлення звіту, оскільки датою оцінки вказано 15.08.2020 року (2-й аркуш звіту), яка з невідомих причин передувала даті огляду 23.12.2020 року (11- аркуш звіту) і навіть даті 23.12.2020 року укладення з замовником Договору на проведення оцінки (25-й аркуш звіту).

Хоча, відповідно до норм, НАЦІОНАЛЬНИЙ СТАНДАРТ №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. №1440 ч. 2 п. 32., для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків, очевидним є неможливість оцінки транспортного засобу до укладення з замовником Договору на проведення такої оцінки. Таким чином, дата оцінки і характеристика майна на дату заподіяння збитків при оцінці не є тотожними поняттями.

Крім того, позиція (2581) Бампер задній (саме заміна) відсутня в протоколі огляду, який здійснювався під підпис ОСОБА_1 , де вказано, що якщо буде здійснений ремонт Т3 без додаткового огляду, то претензії щодо цього страховиком не приймаються.

З матеріалів справи вбачається, що позивач був присутній при огляді експертом страхової компанії автомобіля та погодився з переліком пошкоджень, підписавши акт огляду транспортного засобу та підтвердивши належну фіксацію його результатів.

Також згідно заяви оцінювача ОСОБА_3 виказної у звіті №7972/12/20 від 12.01.2021 року (27-й аркуш звіту), виконаний аналіз, думки і висновки обмежені лише приведеними припущеннями і обмежувальними умовами та представляють особисті та професійні думки, аналіз та висновки.

Таким чином, суд критично ставиться до змісту звіту ТОВ «Сател-Груп» №7972/12/20 від 12.01.2021 року та не вважає останній належним і допустимим доказом вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «AUDI Q-3» д/н НОМЕР_1 для збільшення розміру здійсненого страхового відшкодування.

За ст. 25 Закону України «Про автомобільний транспорт», договір про технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу укладають відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція).

Істотними умовами договору про технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу є найменування та місце розташування сторін за цим договором, перелік робіт з технічного обслуговування чи ремонту та термін їх виконання, вартість робіт та порядок розрахунків, перелік складових частин (матеріалів) використаних виконавцем, а також наданих замовником виконавцю для виконання робіт із технічного обслуговування або ремонту транспортного засобу, перелік документів який надається замовнику для підтвердження виконання технічного обслуговування чи ремонту та гарантійні зобов`язання виконавця щодо проведених робіт.

За п. 4 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів затверджених наказом Міністерства Інфраструктури України 28.11.2014 року №615, які згідно п. 1 поширюються на правовідносини позивача із особою, яка здійснювала ремонт транспортного засобу повинні містити істотні умови відповідно до ст. 25 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Згідно розділу 5 п. 7 Правил, документами, що підтверджують надання послуги є акт приймання-передачі КТЗ після надання послуг із технічного обслуговування чи ремонту, наряд-замовлення підписаний контролером якості та замовником, документ, що підтверджує оплату послуг, рахунок-фактура.

Вказані правила у своїх додатках передбачають чіткий зразок наряду замовлення на виконання робіт та акт прийому передачі КТЗ, чого позивачем у належному вигляді до суду надано не було.

З огляду на зазначене, суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доцільності придбання нового заднього бамперу автомобіля «AUDI Q-3» вартістю 15 476 грн. 40 коп., залишкової вартості пошкодженого заднього бамперу та його реальної заміни, співвідношення попередньо визначеної вартості відновлювального ремонту автомобіля із заявленою сумою відшкодування.

Відповідно до п. 14. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки», ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд, з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

В судовому засіданні не ініційовано питання про передачу пошкодженого бамперу автомобіля «AUDI Q-3» д/н НОМЕР_1 , який однозначно має залишкову вартість, після його можливої заміни, заподіювачу шкоди.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи зазначене, зміст позовних вимог, відсутність в протоколі огляду, який здійснювався під підпис ОСОБА_1 відомостей про необхідність заміни заднього бамперу та погодження останнім переліку пошкоджень після ДТП, ліміт відповідальності страхової компанії, відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження того, що розмір заподіяної шкоди реально перевищує суму вже здійсненого страхового відшкодування, позовні вимоги із вимогами до ОСОБА_2 про стягнення різниці фактичних витрат із страховим відшкодуванням не підлягають до задоволення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 3, 4, 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач загальну суму завданої ОСОБА_2 моральної шкоди оцінює в 10 000 грн., при цьому обґрунтовує її моральними стражданнями у зв`язку з пошкодженням його автомобіля, що потягло тривалу зміну усталеного способу і ритму життя.

Разом з тим, позивач не в повній мірі обґрунтував зазначену оцінку моральної шкоди саме в розмірі 10 000 грн. так як в судовому засіданні не надав відповідних доказів щодо характеру та обсягу страждань, яких зазнав, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) саме на суму позову в цій частині. Суд, враховуючи факт належності ОСОБА_1 автомобіля «AUDI Q-3» д/н НОМЕР_1 , виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що із заподіювача пошкоджень підлягає стягненню 6 000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 650 грн. в рахунок часткової компенсації сплаченого останнім судового збору.

З огляду на зазначене та керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 9, 22, 29, 34, 36, 37 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України і Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003, ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова компанія «Оранта», ОСОБА_2 про відшкодування збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_4 ) 1000 (одну тисячу) грн. безумовної франшизи та 6 000 (шість тисяч) грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_4 ) 650 грн. (шістсот п`ятдесят) грн. компенсації частини витрат на оплату судового збору.

У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 21.02.2023 року.

Суддя А.В. Шевчук