Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3289/22 Головуючий у 1-й інст. Татуйко Є.О.
Категорія 21 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу № 278/3289/22 за позовом заступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до ОСОБА_1 про зобов`язання звільнити самовільно зайняті земельні ділянки, третя особа - Станція фельд`єгерського поштового зв`язку м. Житомир ВЧ НОМЕР_1 , за апеляційною скаргою заступника керівника Житомирської обласної прокуратури на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21 червня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Татуйка Є.О.,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому зазначив, що Житомирською окружною прокуратурою в ході опрацювання інформації Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо самовільного захоплення ОСОБА_1 земель встановлено підстави для представництва інтересів держави в суді. Так, наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 533-ДК від 7 червня 2021 року було призначено здійснити державний нагляд за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок, що знаходяться на території Оліївської територіальної громади Житомирського району за кадастровими номерами :05:000:0490, :05:000:0491 та :05:000:0494. За результатами обстеження земельних ділянок, що мало місце 25 червня 2021 року, уповноваженими особами Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :05:000:0490 та :05:000:0494 належать на праві приватної власності відповідачці, цільове призначення земельних ділянок ведення особистого селянського господарства. Також встановлено, що ОСОБА_1 використовується земельна ділянка площею 0,0260 га, що входить до земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:1066, яка належить до земельних ділянок лісогосподарського призначення та межує із земельною ділянкою з кадастровим номером :05:000:0494. Крім того, відповідачка користується земельними ділянками площею 0,0122 га та 0,0482 га, що входять до земель запасу Оліївської територіальної громади Житомирського району та які є суміжними із земельною ділянкою із кадастровим номером :05:000:0490.

Рішення уповноважених органів про передачу вказаних земельних ділянок у власність чи у користування ОСОБА_1 відсутні. При цьому, вказані земельні ділянки огороджені металевим парканом одночасно із належними відповідачці земельними ділянками.

За результатами перевірки 25 червня 2021 року Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області складено акт обстеження земельної ділянки №553-ДК/200/АО/10/01/-21 та акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства№ 553-ДК/516/АП/09/01/-21.

25 червня 2021 року Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області винесено припис, яким відповідачку зобов`язано усунути порушення вимог земельного законодавства шляхом реєстрації права власності, користування (оренди) на земельні ділянки або їх звільнення, а також виготовлення та затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок, про що повідомити у строк до 26 липня 2021 року.

В подальшому Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області видано наказ № 864-ДК від 20 липня 2022 року про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель шляхом проведення перевірки виконання вищезазначеного припису. За результатами перевірки встановлено, що припис виконано частково, а саме звільнено самовільно зайняту ділянку комунальної форми власності площею 0,0482 га, та складено відповідний акт від 8 листопада 2021 року № 864-ДК/770/АП/09/01/-21.

Вказав, що питання правомірності винесення припису та складення актів перевірок вже було предметом судового розгляду справи № 240/19646/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправним та скасування припису. Так, рішенням Житомирського окружного суду від 13 січня 2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 5 травня 2022 року, у задоволенні позову відмовлено.

Таким чином, просив суд зобов`язати відповідачку звільнити самовільно зайняті земельні ділянки площею 0,0260 га та 0,0122 га, що знаходяться на території Оліївської об`єднаної територіальної громади Житомирської області.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 21 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вказує, що сторонами не оспорюється факт самовільного зайняття відповідачкою земельних ділянок площею 0,0260 га, 0,0122 га та 0,0482 га, що є суміжними з належними їй земельними ділянками. Даний факт підтверджується матеріалами перевірки від 25 червня 2021 року, здійсненої Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області. В частині звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок площею 0,0260 га та 0,0122 га припис не виконано. Рішеннями у справі № 240/19646/21 підтверджено вказані обставини та констатовано відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування припису. Проте судом, в порушення вимог ст. 89 ЦПК України, належної оцінки вказаним доказам не надано.

Також зазначає, що суд не врахував ту обставину, що матеріалами перевірки та долученими до позовної заяви доказами належним чином підтверджено факт самовільного зайняття відповідачкою спірних земельних ділянок, який носить триваючий характер, а отже, і наявність обов`язку їх звільнити.

Вказує, що у судовому засіданні відповідачка зазначила про самостійне усунення порушень вимог земельного законодавства після вирішення судом спору щодо оскарження припису, що не визнавалося прокурором. Проте суд визнав вказані обставини доведеними. Водночас у ході судового засідання відповідачкою не надано жодного доказу на підтвердження виконання нею обов`язку щодо звільнення самовільно зайнятих земель, окрім усних пояснень.

Отже, вказані обставини свідчать про невиконання ОСОБА_1 припису, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Окрім того, вважає грубим порушенням вимог ст. 83 ЦПК України прийняття судом в якості доказу акта приймання-передачі земель, складеного відповідачкою та Станцією фельд`єгерського поштового зв`язку м. Житомир ВЧ НОМЕР_1 , який був поданий до суду з порушенням строків, без будь-якого письмового клопотання про їх поновлення, обґрунтування належності доказу та направлення його копії сторонам.

Водночас ухвалою від 17 травня 2023 року суд повернувся з нарадчої кімнати до розгляду справи. У даній ухвалі суд з посиланням на недопустимий доказ стверджує, що спірні земельні ділянки перебувають у користуванні іншої особи, оскільки 8 червня 2022 року відповідачка передала 15 земельних ділянок у користування третій особі. Однак таке твердження базується на недопустимих і неналежних доказах та суперечать ст. 125 ЗК України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Більш того, судом на стадії розгляду справи по суті, без винесення необхідної ухвали, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Станцію фельд`єгерського поштового зв`язку м. Житомир ВЧ НОМЕР_1 . Такі дії суду прямо суперечать вищевикладеним нормам процесуального права.

На думку позивача, не відповідає дійсності твердження суду про те, що площа спірних земельних ділянок в актах перевірки від 25 червня 2021 року та 8 листопада 2021 року різниться між собою. Натомість, у відповідних актах перевірки йдеться лише про три самовільно зайняті земельні ділянки площею 0,0482 га (яка добровільно звільнена відповідачкою), 0,0260 га та 0,0122 га. Висновок про наявність інших земельних ділянок, самовільно зайнятих відповідачкою, можна зробити лише за Схемою земельних ділянок, яка міститься у додатках до акту перевірки виконання припису від 8 листопада 2021 року. Проте даний акт не лише підтверджує факт самовільного зайняття ділянок відповідачкою, а й те, що нею були самовільно зайняті нові землі.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Пунктом «б» частини першої статті 211, та статтею 212 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства, зокрема за самовільне зайняття земельних ділянок. Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Судом встановлено, що 25 червня 2021 року Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області складено акт № 553-ДК/200/АО/10/01/-21 щодо обстеження земельної ділянки, яким встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належать земельні ділянки з кадастровим номером :05:000:0490, площею 0,12 га, і земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0494, площею 0,4700 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Оліївської сільської територіальної громади Житомирської області. На момент обстеження ОСОБА_1 використовує прилеглу до земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0494 частину земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:1066, із земель лісогосподарського призначення, з цільовим призначенням для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, площею 0,0260 га, а також земельні ділянки площею 0,0122 га та 0,0482 га із земель запасу Оліївської сільської територіальної громади Житомирської області, що прилягають до земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0490. Вказані земельні ділянки огороджені металевим парканом. На момент обстеження право власності або право користування зазначеними земельними ділянками не оформлено, що є порушенням вимог земельного законодавства (а.а.с.7-11).

25 червня 2021 року винесено припис, яким ОСОБА_1 зобов`язано усунути порушення вимог земельного законодавства шляхом реєстрації права власності, користування ( оренди) на вказані земельні ділянки або звільнити ці земельні ділянки, а також виготовити та затвердити проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок.

Про виконання припису відповідачка була зобов`язана повідомити до 26 липня 2021 року (а.а.с.12-14).

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 13 січня 2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 5 травня 2022 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування вказаного припису.

В судовому засіданні також встановлено, що відбувся поділ належної відповідачці земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0494 на окремі земельні ділянки, а саме: :05:000:1162, площею 0,0619 га; :05:000:1163, площею 0,0619 га; :05:000:1164, площею 0,0619 га; :05:000:1154, площею 0,0619 га; :05:000:1157, площею 0,0619 га; :05:000:1159, площею 0,0619 га; :05:000:1160, площею 0,0619 га; :05:000:1161, площею 0,0367 га.

Також відбувся поділ належної відповідачці земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0490 на земельні ділянки: :05:000:1166, площею 0,0442 га; :05:000:1167, площею 0,0200 га; :05:000:1165, площею 0,0358 га та :05:017:0050, площею 0,0200 га.

8 листопада 2021 року Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, зі змісту якого вбачається, що припис виконано частково, а саме звільнено самовільно зайняту земельну ділянку комунальної форми власності, площею 0, 0482 га. В частині зміни цільового призначення земельних ділянок загальною площею 0,0102 га та звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок площею 0,0260 га та 0,0122 га - припис не виконано.

Отже, станом на час перевірки ОСОБА_1 не виконала у повному обсязі припис.

Заперечуючи проти позову, представник відповідачки надав суду акт приймання-передачі майна від 8 червня 2022 року, який містить інформацію про те, що на час дії військового стану ОСОБА_1 передала в користування третій особі вказані земельні ділянки.

Однак, суду не надано доказів того, що право користування на ці земельні ділянки було зареєстроване у встановленому законом порядку, як цього вимагає стаття 125 ЗК України.

Водночас, ненадання доказів реєстрації цього речового права не є беззаперечним доказом на спростування факту добровільної передачі цього нерухомого майна в умовах воєнного стану.

При вирішенні даного спору колегія суддів враховує ту обставину, що акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства був складений 8 листопада 2021 року та після проведення такої перевірки й до пред`явлення даного позову пройшов значний проміжок часу.

Листом від 3 серпня 2022 року Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повідомило Житомирську окружну прокуратуру про те, що з метою перевірки стану виконання припису необхідно здійснити позаплановий захід державного нагляду ( контролю). Однак відповідно до постанови КМУ від 13 березня 2022 року №303 « Про припинення заходів державного нагляду ( контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду ( контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану.

Враховуючи вищезазначене, звернення до суду з даним позовом є передчасним.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури залишити без задоволення, а рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21 червня 2023 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 22 грудня 2023 року.