Справа № 461/9135/19 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/2764/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

26 січня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мікуш Ю.Р.,

суддів:Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 29 січня 2020 року у справі за позовом Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ОСОБА_3 про зобов`язання повернути об`єкт оренди, шляхом виселення,-

в с т а н о в и в:

Оскаржуваним рішенням позов Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ОСОБА_3 про зобов`язання повернути об`єкт оренди, шляхом виселення - задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_3 повернути Управлінню комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 20,0 м2, відповідно до акту здачі-приймання.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн.

Рішення оскаржив представник відповідача- ОСОБА_2 , подавши апеляційну скаргу 31.10.2022 року. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що відповідач не був присутній в судовому засіданні 29 січня 2020 року , копію рішення засобами поштового чи електронного зв`язку не отримував. Про ухвалення оскаржуваного рішення відповідач дізнався з органів державної виконачої служби та одержав його копію лише 21.10.2022 року .

З приводу рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення -копії рішення, яке мітиться на а.с.45, зазначає, що запис про отримання поштового відправлення здійснений не його довірителем.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року витребувано матеріали справи з Галицького районного суду м.Львова.

Справа надійшла до апеляційного суду 20 січня 2023 року.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Аналіз зазначеної норми процесуального закону свідчить про те, що у разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту рішення учасником справи, з`ясуванню підлягає чи був такий учасник справи повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання в якому ухвалене оішення , що оскаржується.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 16 січня 2020 року уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Леськів С.Р. (а.с.31).

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч.1 ст.60 ЦПК України).

Згідно з ч.4 ст.62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Повноваження адвоката Леськів С.Р. підтверджені ордером (а.с.30а).

В судовому засіданні,яке відбувалось 16 січня 2020 року була присутня представник відповідача адвокат Леськів С.Р. (а.с.32-33).

Розгляд справи відкладено на 29 січня 2020 року про що адвокат Леськів С.Р. була належним чином повідомлена (а.с.34).

Про відкладення розгляду справи або перерву в судовому засіданні, місце, дату і час нового судового засідання або продовження судового засідання суд повідомляє під розписку учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, які були присутніми в судовому засіданні (ч.3 ст.240 ЦПК України).

Відповідно до ч.5 ст.130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Наведене беззаперечно свідчить, що відповідач належним чином був повідомлений , що розгляд справи відбудеться о 11 год.50 хв. 29 січня 2020 року.

Згідно з супровідним листом за вих..№461/9135/19 від 31 січня 2020 року сторонам у справі надіслано копію рішення від 29 січня 2020 року та таке відповідач ОСОБА_1 отримав особисто 12 лютого 2020 року , що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.45).

Відтак твердження представника відповідача ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 не було відомо про розгляд справи та про те, що копія рішення отримана лише 21 жовтня 2022 року є такими, що суперечать матеріалам справи.

Аргумент , що ОСОБА_1 не розписувався про отримання рішення є голослівним, а тому суд не може приймати його до уваги .

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Враховуючи наведене, відповідач, який належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, отримав копію рішення у встановленому процесуальним законом порядку повинен був вживати заходів для оскарження рішення у визначені процесуальним законом строки.

Подання апеляційної скарги учасником справи, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення , зобов`язує суд відповідно до ч.2 ст.358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись частиною другою статті 358 ЦПК України,суд-

у х в а л и в :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 29 січня 2020 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Головуючий суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк