Справа № 286/3016/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Овруцька міська рада Житомирської області, про виділення в натурі частки житлового будинку, який належить співвласникам на праві спільної часткової власності , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , в якій просить виділити їй в натурі 1/4 ідеальної частки із спільної часткової власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , наступні приміщення: веранду площею 8,0 кв.м., кладову площею 2,2 кв.м., кімнату площею 8,4 кв.м., кімнату площею 14,2 кв.м., кухню площею 7,6 кв.м., мотивуючи тим, що сторони є співвласниками житлового будинку за вказаною адресою; інша співвласниця ОСОБА_3 померла, і чи є у неї спадкоємці, і чи вони прийняли спадщину невідомо; позивач не в змозі реалізувати свої права власника, зокрема щодо приватизації земельної ділянки для обслуговування належної їй частини будинку, без виділення частки будинку в натурі, тому просить на підставі ст.ст.15, 16, 358 ЦК України позов задоволити.

Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задоволити.

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав, натомість подав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Третя особа подала заяву, в якій проти позову не заперечує, просить розглянути справу без участі її представника.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову провадиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відтак, перевіривши законність визнання вимог відповідачем, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, нотаріально посвідченого договору про розподіл майна від 26.01.2022 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.08.2022 року, позивачу ОСОБА_1 належить на праві приватної власності 1/4 частина житлового будинку по АДРЕСА_1 , загальна площа якого (будинку) складає 152,50 кв.м., житлова площа: 93,9 кв.м., та земельна ділянка за вказаною адресою для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), які вона успадкувала після смерті ОСОБА_4 .

Як вбачається із технічних паспортів на будинок садибного типу по АДРЕСА_1 , виготовлених КП «Коростенське МБТІ» ЖОР щодо 1/4 частини будинку на замовлення ОСОБА_4 , спадкоємцем якого є позивач, та щодо 1/2 частини будинку на замовлення відповідача, загальна площа будинку, яка складає 152,50 кв.м. (в тому числі житлова площа 93,9 кв.м), поділена на три квартири умовно пропорційно до розміру часток співвласників будинку у спільній власності.

Позивач стверджує, що із загальної площі житлового будинку їй належать і вона фактично користується наступними приміщення: верандою площею 8,0 кв.м., кладовою площею 2,2 кв.м., кімнатою площею 8,4 кв.м., кімнатою площею 14,2 кв.м., кухнею площею 7,6 кв.м., та просить їй їх виділити в натурі, проти чого відповідач не заперечує.

Фактично між сторонами склався порядок користування приміщення житлового будинку, організовано окремі входи і сторони користуються окремими квартирами, зокрема позивачу належить квартира АДРЕСА_2 .

Згідно з ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

У відповідності ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

У відповідності до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу неподільна річ), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

У спірному випадку виділ у натурі частки із житлового будинку, що є у спільній частковій власності, можливий, так як сторонами організовано квартири з окремими входами, зокрема позивачу належить квартира АДРЕСА_2 .

Відтак, вимога про виділ із спільної часткової власності на житловий будинок приміщень будинку одному із співвласників підлягає задоволенню.

Позивачем сплачено судовий у розмірі 992,40 грн.

Тому керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 200, 223, 258, 259, 263-265, 273, 354, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп.15.5 п.15 п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі 1/4 частку із спільної часткової власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , наступні приміщення: веранду площею 8,0 кв.м., кладову площею 2,2 кв.м., кімнату площею 8,4 кв.м., кімнату площею 14,2 кв.м., кухню площею 7,6 кв.м.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Овруцький районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду або якщо суд визнає причини пропуску строку поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.02.2023 року.

Суддя: В. І. Вачко