Справа № 505/2653/21
Провадження № 2/505/622/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2023 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О.О.

при секретарі Черчел Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Подільськ цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про виключення з актового запису відомостей про батька,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , 10 серпня 2021 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , та просить виключити відомості про нього як про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису про народження № 147 вчиненого 12 квітня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 уклали шлюб 06 жовтня 2001 року. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_5 , та ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_3 , позивач був записаний батьком трьох дітей. Після народження третьої дитини між сторонами стали виникати непорозуміння та конфлікти внаслідок чого позивач подав позов про розірвання шлюбу в суд, який 17 квітня 2014 року було розірвано. З 21 липня 2014 року на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання трьох дітей у розмірі 1/3 частини всіх його заробітків щомісяця до досягнення дітьми повноліття.

В подальшому у позивача стали виникати сумніви щодо молодшої дитини ОСОБА_6 , 2011 року народження, так як зі зростанням в ньому проявлялися характерні зовнішні риси відмінні від інших дітей, позивача та його родини. Наприкінці 2020 року він запитав у своєї колишньої дружини, вона зізналася, що перебувала у близьких інтимних стосунках з іншим чоловіком під час їх шлюбу та підтвердила припущення позивача, що він не являється біологічним батьком молодшої дитини ОСОБА_6 , 2011 року народження.

Зважаючи на викладені обставини позивач просить суд виключити з актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про нього як батька дитини, оскільки він не вважає себе біологічним батьком дитини.

Позивач у судове засідання не з`явився, телефонограмою повідомив про неможливість з`явитися до судового засідання, на своїх вимогах наполягав, просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про судове засідання повідомлялася належним чином, проте судові виклики на судові засідання повернулись із зазначенням «Адресат відсутній за вказаною адресою». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідачки суд не володіє. Згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, виклик відповідачки було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Котовського міськрайонного суду Одеської області, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання.

Представник Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився. Надали заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 06 жовтня 2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області було розірвано 17 липня 2014 року, справа № 505/2807/14.

Відповідно до копії рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20 листопада 2014 року, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 і синів, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх його прибутків щомісяця до досягнення дітьми повноліття, почавши стягнення з 21 липня 2014 року.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12 квітня 2011 року, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 147).

Предметом судового розгляду є оспорювання позивачем свого батьківства відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження.

14 липня 2022 року ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області по справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу (експертиза ДНК), проведення якої доручено КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи». На вирішення експерта поставлено питання: чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

17 серпня 2022 року та 29 серпня 2022 року на адресу суду надійшли повідомлення генерального директора КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Папіж Т., якими було повідомлено про дату, час та місце проведення експертизи, вказано, що експертиза проводиться за умови одночасного прибуття сторін по справі та дитини для відбору біологічних зразків: зразків рідкої крові та крові на марлі, перелік документів, які повинні мати при собі та вартість проведення даної експертизи.

Проте, 20 вересня 2022 року на адресу суду було повернуто ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14 липня 2022 року без виконання та матеріали цивільної справи, та в відповіді за вих. № 2249-11 від 15.09.2022, зазначено про неможливість проведення експертизи, у зв`язку з неприбуттям 29.08.2022 та 12.09.2022 ОСОБА_2 та дитини ОСОБА_3 до експертної установи для одночасного відбору біологічних зразків. Зазначено, що ОСОБА_1 в призначені дати до експертної установи прибув.

Таким чином, ухвалою судді від 11.10.2022 поновлено провадження у справі з призначенням її до розгляду в судове засідання.

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

За змістом положень статті 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до статті 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (стаття 136 СК України).

Судом сприяючи сторонам в реалізації процесуальних прав, ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14 липня 2022 року за клопотанням позивача призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу.

Експертом були призначені дати для відбору експериментальних зразків на 29.08.2022 та 12.09.2022, проте ОСОБА_2 разом з дитиною ОСОБА_3 до експертної установи для відбору експериментальних зразків не з`явилися.

20 вересня 2022 року до суду надійшло повідомлення генерального директора КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Папіж Т. про неможливість проведення експертизи, в зв`язку з неявкою до експертної установи для відбору експериментальних зразків.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення (стаття 89 ЦПК України).

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти Росії» від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05).

Згідно з частиною четвертою, пунктами 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 разом з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 неодноразово не з`являлися для забору біологічних зразків для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи (експертизи ДНК), що унеможливило її проведення і це свідчить про її ухилення від проведення зазначеної експертизи з метою встановлення істини у справі.

Нез`явлення відповідачки разом із дитиною до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судово-генетичної експертизи свідчить про її небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про оспорювання батьківства.

При цьому судом вжито належних процесуальних заходів з метою проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи (експертизи ДНК) та забезпечення участі відповідача разом із дитиною у її проведенні.

Відповідачка не довела наявність поважних підстав, які перешкоджали їй з`явитися разом із дитиною до експертної установи для забору відповідних зразків її та дитини. Вказані дії та бездіяльність відповідачки, що призвели до неможливості проведення експертизи, надають суду можливість визнати факт та задовольнити позов ОСОБА_1 (стаття 109 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18 (провадження № 61-18333 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 277/836/16-ц, (провадження № 61-48029 св 18).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 108, 109, 141, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 122, 128, 136, 138 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , уродженця смт Красні Окни Одеської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , як батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису про народження № 147 від 12 квітня 2011 року, відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 від 12 квітня 2011 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 09 лютого 2023 року.