Справа № 373/1398/22
Номер провадження 2/373/587/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2023 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояк Д.В.,

за участі секретарки судових засідань Хоменко Н.І.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Представниця позивача С.Плохута звернулась до суду з вимогами: стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінфорс» суму боргу за кредитним договором №1321867-І від 31.03.2021 в розмірі 29226,91 грн, з яких: 25732,11 грн - заборгованість за кредитним договором (тіло кредиту), 3494,80 грн - нараховані проценти; стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «СС Лоун» та відповідачем 31.03.2021, за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС Лоун» було укладено електронний кредитний договір №1321867-І. Згідно із зазначеним договором відповідач отримав від ТОВ «СС Лоун» споживчий кредит у розмірі 29950 грн (п. 2.3.4.) для власних потреб на строк з 31.03.2021 по 31.03.2022 (п. 2.3.5.) з процентною ставкою в розмірі 0,35 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п. 2.3.7), що становить 236,31 % річних. Суму кредиту було перераховано відповідачу у безготівковій формі на його платіжну картку. Відповідач зобов`язався з 05.05.2021 вносити щомісячний платіж на погашення заборгованості відповідно до графіку (п.14.10) в сумі 4503,78 грн.

Проте відповідач у встановлений термін свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту не виконав, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість у розмірі 25732,11 грн - тіло кредиту та 3494,80 грн - нараховані проценти.

Також зазначено, що 08.09.2021 між ТОВ «СС Лоун» та ТОВ «Фінфорс», як фактором було укладено договір факторингу № 9, згідно з умовами якого клієнт відступив факторингу права грошової вимоги за кредитним договором, за яким відступлено право вимоги в тому числі за кредитним договором № 1321867-І від 31.03.2021 на загальну суму 29226,91 грн. Про відступлення права вимоги позичальника було повідомлено шляхом направлення 08.09.2021 листа на електронну пошту відповідача.

Станом на 01.07.2022 заборгованість позичальника по кредитному договору перед ТОВ «Фінфорс» не виконана і складає 25732,11 грн - тіло кредиту та 3494,80 грн - нараховані проценти, всього 29226,91 грн.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 04.10.2022 відкрито провадження в даній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У встановлений судом строк відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України.

Судом встановлено наступні обставини:

Як вбачається з роздруківок сторінок з інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС Лоун» відповідач здійснюючи реєстрацію в даній системі підтвердив, що ознайомився з правилами надання коштів в кредит, надав свої персональні дані та згоду на їх обробку, створив особистий кабінет, пройшов процедуру верифікації своєї платіжної картки, на яку в подальшому було перераховано кредитні кошти.

Також, 31.03.2021 відповідач ознайомився з паспортом кредиту, про що свідчить наявність його електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора f61021.

31.03.2021 між ТОВ «СС Лоун» та відповідачем за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС Лоун» було укладено кредитний договір №1321867-І. Вказаний договір підписано обома сторонами, в тому числі електронним підписом відповідача (одноразовий ідентифікатор f61021).

Після укладення зазначеного договору відповідачу було надано кредит у сумі 29950 грн, що підтверджується карткою рахунку 376 за 31.03.2021 - 08.09.2021, витягом від 08.09.2021 з реєстру наданих кредитів, здійснених за допомогою сервісу LiqPay АТ КБ «ПриватБанк», згідно з договором №3537 від 08.08.2019, копією довідки LiqPay АТ КБ «ПриватБанк» від 27.07.2022 щодо успішної виплати кредиту на платіжну картку відповідача, копією договору №3537 від 08.08.2019 про надання послуг в системі LiqPay.

08.09.2021 між ТОВ «СС Лоун» та ТОВ «Фінфорс» було укладено договір факторингу №9 відповідно до умов якого ТОВ «СС Лоун» відступило право вимоги за кредитним договором №1321867-І від 31.03.2021 на загальну суму 29226,91 грн, що підтверджується копією вказаного договору.

Про зміну кредитора відповідача було повідомлено 08.09.2021 шляхом направлення листа на його електронну пошту.

Як вбачається з довідки ТОВ «Фінфорс», станом на 01.07.2022 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 29226,91 грн.

Норми права, застосовані судом:

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Як зазначено у ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно з ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою зазначеної статті.

Також, відповідно до ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінка аргументів сторін, доказів.

Відповідач 31.03.2021 підписав кредитний договір кредитний договір №1321867-І, чим висловив згоду з умовами договору та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «СС Лоун».

Оскільки відповідач не виконав умови договору й утворилась заборгованість у сумі 25732,11 грн та не були сплачені проценти за користування кредитними коштами у сумі 3494,8 грн, відбулась переуступка права вимоги за цим договором на користь позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2481 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» суму боргу за кредитним договором №1321867-І від 31.03.2021 в розмірі 29950 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, з яких: 25732 (двадцять п`ять тисяч сімсот тридцять дві) гривні 11 копійок основна сума кредиту; 3494 (три тисячі чотириста дев`яносто чотири) гривні 80 копійок нараховані проценти.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду безпосередньо або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», - місцезнаходження: вул.Іоанна Павла ІІ, 4/6, корп.В, каб.508-2, м. Київ, 01024;

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 - зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Д. В. Свояк