РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 грудня 2023 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участю секретаря - Бойко Л.Л.

позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Орган опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

28.04.2023р. позивачка ОСОБА_1 вернулася до Заводського районного суду м.Запоріжжя з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2010р. по 2013р. Від цього шлюбу мають малолітню дитину -сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після припинення шлюбних відносин дитина проживає з нею і перебуває на її повному утриманні та вихованні. Відповідач протягом тривалого часу як батько не цікавиться вихованням, розвитком, навчанням та здоров`ям сина, не спілкується з ним та не надає матеріальної допомоги. Вказані обставини свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 16.06.2023р. позов переданий на розгляд за підсудністю до Хортицького районного суду м.Запоріжжя.

Матеріали позовної заяви надійшли до Хортицького районного суду м.Запоріжжя 20.07.2023р. і передані на розгляд судді Гнатик Г.Є.

Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24.07.2023р. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18.10.2023р. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05.12.2023р. у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_5 у відставку цивільну справу прийнято до провадження судді Мурашової Н.А. та призначено її до судового розгляду спочатку зі стадії судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву на позов або зустрічного позову не подав.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача в заочному порядку відповідно до вимог ст.280 ЦПК України.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить прийняти рішення в інтересах дитини та відповідно до вимог закону.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не прибув за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність третіх осіб.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.141,155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ч.2,3 ст.171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.07.2010р. Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 05.09.2013р., яке набрало законної сили 16.09.2013р. шлюб розірвано (арк.8).

Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.7).

Після припинення шлюбних відносин дитина мешкає разом з матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 .

Остання з 05.12.2018р. по т.ч. час перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк..12).

З 02.03.2023р. по т.ч. родина зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 (арк..6,11,13-17).

Згідно з актом обстеження умов проживання дитини від 29.08.2023р., складеним спеціалістами Служби (управління) у справах дітей по Заводському району, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: : АДРЕСА_1 , разом з матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 та вітчимом ОСОБА_3 . В квартирі створені сприятливі умови для проживання, виховання та розвитку дитини. Усі комунікації підключені, санітарний стан квартири добрий, речі впорядковані. Дитина має окрему кімнату зі спальним місцем та іншими меблями, забезпечена одягом, взуттям та іншими предметами повсякденного вжитку, канцелярським приладдям та технікою. Стосунки в родині доброзичливі (арк.54).

Згідно з довідкою Запорізької гімназії №75 ЗМР від 24.01.2023р. малолітній ОСОБА_4 , 2012р.н., навчається в гімназії з 2022р., зараз є учнем 5-В класу, вихованням дитини займається мати ОСОБА_1 , батько участі у вихованні та навчанні сина не приймає, не цікавиться його успіхами, не відвідує батьківські збори, не підтримує зв`язок з класним керівником (арк.18).

Згідно з довідкою КЗЗСО «Кушугумська гімназія «Інтелект»» від 10.01.2023р. малолітній ОСОБА_4 , 2012р.н., навчався в гімназії з 2018р. по 2021р., вихованням дитини займалася мати ОСОБА_1 , батько участі у вихованні та навчанні сина не приймав, не цікавився його успіхами, не відвідував батьківські збори, не підтримував зв`язок з класним керівником (арк.19).

Згідно з інформацією КНП «Центр первинної меливо-санітарної допомоги №2» ЗМР від 31.08.2023р. ОСОБА_6 , 2012р.н., має укладені декларацію з лікарем-педіатром, на обліку не перебуває, має щеплення за віком, рекомендації лікаря-педіатра виконуються в повному обсязі, останній раз дитина була на прийому 30.08.2023р. в супроводі матері (арк..55).

Відповідач ОСОБА_2 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, зокрема, вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 08.02.2012р. з урахуванням ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 16.07.2012р. він був засуджений за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4-х років позбавлення волі з реальним відбуванням покарання (арк..21-23)

Згідно з висновком органу опіки та піклування в особі районної адміністрації ЗМР по Заводському району №1746/01-22/18.01-1117 від 22.09.2023р. ним визнано доцільним позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.52-53).

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що знає родину ОСОБА_8 з 2015р., як вони поселились в гуртожитку по АДРЕСА_2 . Родина складається з чоловіка ОСОБА_9 , дружини ОСОБА_10 та їх дитини ОСОБА_11 . В родині гарні, добрі стосунки, є достаток. До недавнього часу він не знав, що ОСОБА_11 не рідний син ОСОБА_9 . Татом хлопець називає саме ОСОБА_9 і між ними дуже добрі стосунки. Півроку назад вони переїхали до нової квартири, де в першу чергу зробили ремонт в дитячій кімнаті. Хлопчик забезпечений усім необхідним, перебуває під опікою батьків, вони турбуються про нього.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він тривалий час знайомий та товаришує з ОСОБА_13 . Десь з 2015р. ОСОБА_14 став жити з ОСОБА_10 , вони одружились. У ОСОБА_10 є син ОСОБА_11 , який називає батьком ОСОБА_9 . Про біологічного батька хлопця він нічого не знає, ніколи його не бачив. Вихованням та забезпеченням дитини займається ОСОБА_14 та ОСОБА_10 . Зараз вони проживають в новій квартирі, де роблять ремонт, але дитяча кімната вже повністю зроблена. У дитини є все необхідне.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як зазначено в п.16 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ці чинники повинні мати систематичний та постійних характер.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України), тому вона підлягає застосуванню лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, лише при наявності вини в діях батьків, з урахуванням ставлення дітей до них, а також тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо.

Так, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач ОСОБА_2 після припинення подружніх відносин з позивачкою ОСОБА_1 свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками - тривалий час не зустрічається і не спілкується з малолітнім сином ОСОБА_11 , 2012р.н., заходів для забезпечення належних умов розвитку та виховання дитини не приймає, навчанням та станом здоров`я не цікавиться, матеріальної допомоги добровільно не надає, що свідчить про його ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню дитини.

Вказані обставини підтверджуються наданими суду письмовими доказами та поясненнями свідків, які суд вважає належними, допустимими та достатніми для ухвалення цього рішення.

Також суд враховує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав. Суд вважає вказаний висновок обґрунтованим, оскільки він складений за результатами ретельної перевірки умов життя неповнолітньої дитини і повністю узгоджується із обставинами, безпосередньо встановленими судом під час судового розгляду.

Крім того, суд враховує, що під час бесіди з соціальним працівником, малолітній ОСОБА_4 , який досяг повних 11-ти років, зазначив, що батьком вважає чоловіка матері - ОСОБА_3 , між ними склались добрі родинні стосунки, з біологічним батьком не спілкується і не знає його.

При цьому, відповідач ОСОБА_2 обґрунтованого заперечення проти позову не подав, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги не спростував.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із завдань та загальних засад судочинства, з метою захисту якнайкращих інтересів неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вищевикладеного, позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору за подання цього позову в розмірі 1073,60грн.

Керуючись ст.51 Конституції України, ст.7,19,141,150,155,164,171 Сімейного кодексу України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,280,282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП суду невідомий, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 21.12.2023р.

Суддя Н.А.Мурашова

21.12.2023