Справа № 353/1092/22
Провадження № 2/353/53/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н. І.,

з участю секретаря судового засідання Головатчук І.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просив визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся ОСОБА_3 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що за вищевказаною адресою проживали його дід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та баба ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і їм на праві власності в рівних частках (по 1/2 частці кожному) належало домоволодіння по вказаній адресі.

ІНФОРМАЦІЯ_3 дід ОСОБА_3 помер. Ще за життя дід ОСОБА_3 посвідчив заповіт, яким заповів позивачу все належне йому (діду) на день смерті майно. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла баба ОСОБА_4 . Ще за життя баба посвідчила заповіт, яким все належне їй на день смерті майно заповіла тітці ОСОБА_5 . Після смерті діда ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно. Позивач прийняв спадщину після смерті діда та бажає оформити її на своє ім`я.

Однак в нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на нерухоме майно.

У зв`язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будку, господарських будівель та споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся ОСОБА_3

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій вказав, що позов визнає, просить його задовольнити, претензій не має та просив справу розглянути у його відсутності (а.с. 45).

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 6 Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року, виданої Живачівським старостинським округом Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської обдасті № 302 від 30.09.2022 року, за ОСОБА_3 (дідо позивача), 1931 р.н., який був головою двору, та його дружиною ОСОБА_4 (баба позивача), 1931 р.н., числився колгоспний двір по АДРЕСА_1 , який побудований до 05.08.1992 року (а.с. 10).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року №20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, ОСОБА_3 (дідо позивача) та ОСОБА_4 (баба позивача) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 (дідо позивача) та ОСОБА_4 (баба позивача) перебували у зареєстрованому шлюбі, який 22.07.1997 року розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 19). 05.03.1959 року у ОСОБА_3 (дідо позивача) та ОСОБА_4 (баба позивача) народився син ОСОБА_2 (батько позивача), що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 18).

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 18).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 (дідо позивача) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). Ще за життя ОСОБА_3 (дідо позивача) посвідчив заповіт, яким все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 (позивач), що підтверджується копією заповіту від 06.05.2008 року (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 (баба позивача), що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). Ще за життя ОСОБА_4 (баба позивача) посвідчила заповіт, яким все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_5 , що підтверджується копією заповіту від 19.05.2016 року (а.с. 12).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Після смерті ОСОБА_3 (дідо позивача) позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину за заповітом, та частково оформив спадщину на своє ім`я на майно, що не є предметом даного позову (а.с. 16).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 911/2008 від 21.10.2008 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_3 (дідо позивача) (а.с. 32-44), з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 (дідо позивача), який прийняв та частково оформив спадшину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає.

Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на 1/2 часку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 (дідо позивача).

Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який б посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацького державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 320/01-16 від 26.08.2022 року (а.с. 15).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на належному частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 (дідо позивача).

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується.

На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1241, 1268, 1276 ЦК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителем АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийН. І. ЛУЩАК