П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/12405/22

Провадження № 22-з/4815/92/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Авдєєнка Владислава Валерійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кременецької міської ради Тернопільської області та ОСОБА_2 про визнання протиправними і скасування рішень Кременецької міської ради Тернопільської області №3920 від 11 серпня 2022 року та №3987 від 30 серпня 2022 року; розпоряджень Кременецького міського голови №123-Од від 27 червня 2022 року, №129-Од від 01 липня 2022 року, №192-Ос від 12 серпня 2022 року та №207-О від 30 серпня 2022 року; поновлення на роботі в Комунальному некомерційному підприємстві "Кременецька опорна лікарня" Кременецької міської ради Тернопільської області на посаді директора,

в с т а н о в и в:

Рішенням Рівненського міського суду від 03 травня 2023 року задоволено позов ОСОБА_1 до Кременецької міської ради Тернопільської області та ОСОБА_2 про визнання протиправними і скасування рішення Кременецької міської ради Тернопільської області №3920 від 11 серпня 2022 року та розпоряджень Кременецького міського голови Тернопільської області №123-Од від 27 червня 2022 року, №129-Од від 01 липня 2022 року, №192-О від 12 серпня 2022 року.

Визнано протиправними та скасовано рішення сесії Кременецької міської ради від 11 серпня 2022 року №3920 "Про дострокове розірвання контракту з директором Комунального некомерційного підприємства "Кременецька опорна лікарня" (далі - КНП "Кременецька опорна лікарня"), від 30 серпня 2022 року №3987 "Про внесення змін в рішення сесії Кременецької міської ради від 11 серпня 2022 року №3920 "Про дострокове розірвання контракту з директором КНП "Кременецька опорна лікарня", розпорядження Кременецького міського голови від 27 червня 2022 року №123-Од "Про проведення службового розслідування", від 01 липня 2022 року №129-Од "Про продовження проведення службового розслідування", від 12 серпня 2022 року №192-О "Про звільнення директора КНП "Кременецька опорна лікарня" Павла Кісіля" та від 30 серпня 2022 року №207-О "Про внесення змін у розпорядження Кременецького міського голови від 12 серпня 2022 року №192-О від 12 серпня 2022 року "Про звільнення директора КНП "Кременецька опорна лікарня" Павла Кісіля".

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора КНП "Кременецька опорна лікарня".

Стягнуто з Кременецької міської ради на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у розмірі 1 984, 80 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у розмірі 3 969, 60 гривень.

Рішення суду в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

Додатковим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 травня 2023 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Авдєєнка В.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з Кременецької міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 гривень.

На рішення суду ОСОБА_2 і Кременецькою міською радою було подано апеляційні скарги.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року апеляційні скарги Кременецької міської ради та ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 травня 2023 року - без змін.

08 грудня 2023 року через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - підсистема "Електронний суд" ЄСІТС) представником ОСОБА_1 - адвокатом Авдєєнком В.В. подана заява, в якій просив вирішити питання щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

До заяви додав укладений з довірителем договір про надання правничої допомоги в суді, де контрагенти обумовили вартість послуг в сумі 20 000 гривень. Згідно зі звітом адвоката станом на 07.12.2023 були надані послуги на суму 20 000 гривень, а саме: ознайомлення з апеляційними скаргами у справі - вартість 5 000 гривень. Подання відзиву на апеляційну скаргу - 5 000 гривень, участь в судових засіданнях - 10 000 гривень.

При цьому, що в порядку дотримання вимог ст. 83 ЦПК України представник позивача долучив до заяви докази направлення доданих до неї документів іншим учасникам справи з метою забезпечення можливості заявити про неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Частково задовольняючи заяву, колегія суддів виходила з такого.

Згідно із ч.ч. 1-4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Між тим, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться (ч.13 ст. 7 ЦПК України).

Тому апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Спонуканням для вирішення відповідного питання в письмовому провадженні є й те, що позивач дотримався процесуальним законом порядку пред`явлення до відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме направив на адресу відповідача документи, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу.

Цим забезпечилась можливість відповідачів подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат відповідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України, що нівелює доцільність розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно із ст.ст. 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 23 січня 2014 року у справі "EastAlliance Limited про ти України" (заява №19336/04, п. 269) вказує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято додаткову постанову у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), де зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

У разі недотримання останніх вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1.) їх дійсність; 2.) необхідність; 3.) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до Цивільного процесуального кодексу України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Між тим, апеляційний суд дійшов висновку про те, що надані заявником докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з інших сторін, адже цей розмір є необґрунтованим, не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат і є непропорційним до складності справи для адвоката і виконаних ним робіт.

Оцінюючи складність виконаних адвокатом робіт, колегія суддів ураховує обсяг проаналізованого адвокатом законодавства, що регулює спірні правовідносини, кількість та очевидну необґрунтованість доводів авторів апеляційних скарг і те, що на складання відзиву в суді апеляційної інстанції не витрачено істотного обсягу юридичної й технічної роботи. Також зважається, що ознайомлення з апеляційними скаргами та подання відзиву на них - це сукупність дій, вчинених на досягнення лише однієї процесуальної дії, тобто подання відповідної заяви по суті.

Крім того, заявлений розмір не є пропорційним компенсованим позивачу судом попередньої інстанції витрат на правничу допомогу, хоча обсяг наданих адвокатом послуг в першій інстанції значно більший.

Отже, апеляційний суд, виходячи з критерію обґрунтованості та пропорційності судових витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідачів на користь ОСОБА_1 повинен становити 10 000 гривень, а саме по 5 000 гривень з кожного відповідача.

Керуючись ст. ст. 141, 270, 368, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Задовольнити частково заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Авдєєнка Владислава Валерійовича про ухвалення додаткового рішення.

Стягнути з Кременецької міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Позивач:- ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач: Кременецька міська рада, місцезнаходження: вул. Шевченка, 67, м. Кременець, Тернопільська область, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємства і організацій України: 04058338.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце роботи: АДРЕСА_2 .

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.О. Гордійчук

Н.М.Ковальчук