П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2023 року м. Київ

Справа № 759/14612/18

Провадження: № 22-ц/824/1782/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Вербової І. М., Нежури В. А.,

секретар Івасенко І. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 11 липня 2022 року, постановлену під головуванням судді Петренко Н.О.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, визнання права власності, встановлення факту спільного проживання,

у с т а н о в и в:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у даній справі задоволено частково.

Накладено арешт на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 365, 5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0000 та номер запису про право власності 22495109.

В іншій частині відмовлено.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У липні 2022 року адвокат Скрицький А. К. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2019 року, обґрунтувавши її тим, що судом при постановленні рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 питання щодо скасування заходів забезпечення позову, визначених ухвалою суду від 04 березня 2019 року, вирішено не було.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 11 липня 2022 року скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.03.2019 року, а саме, арешт нежитлового приміщення, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 365,5 кв.м, та має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 та номер запису про право власності 22495109.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про залишення в силі ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2019 року, якою було накладено арешт на нежитлове приміщення.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що на момент постановлення Святошинським районним судом міста Києва ухвали від 11 липня 2022 року про скасування заходів забезпечення позову суду першої інстанції було відомо, що ним, ОСОБА_1 , подана апеляційна скарга на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року. Однак, суд першої інстанції не з`ясував, чи було за даною скаргою відкрито апеляційне провадження, яке зупиняє виконання рішення суду від 22 лютого 2022 року.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 23 грудня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Скрицький А. К. в інтересах ОСОБА_3 заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що на час прийняття оскаржуваного судового рішення про скасування заходів забезпечення позову рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 набрало законної сили, у зв`язку з чим судом першої інстанції було скасовано заходи забезпечення позову. Посилання скаржника на те, що на час постановлення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції було відомо про подання ОСОБА_1 апеляційної скарги на рішення суду від 22 лютого 2022 року не ґрунтуються на вимогах цивільного процесуального закону. Також зазначив, що постановою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року була залишена без задоволення, рішення про відмову в позові залишено без змін.

В судовому засіданні адвокат Скрицький А. К. в інтересах ОСОБА_2 заперечував проти апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

24 січня 2022 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності позивачки та її адвоката, колегія суддів ураховує наступне.

Відповідно до статті 372 ЦПК суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки ОСОБА_1 у своєму клопотанні не наводить поважної причини неможливості бути присутнім у судовому засіданні, при цьому, є таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи, колегія суддів вважала за можливе слухати справу за відсутності ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вислухавши думку представника відповідачки, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 накладено арешт на нежитлове приміщення, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 365,5 кв.м, та має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 та номер запису про право власності 22495109.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

08 липня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року.

11 липня 2022 року ухвалою Святошинського районного суду міста Києва скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.03.2019 року.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 22 липня та 29 серпня 2022 року ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року залишено без змін.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що розгляд справи, в рамках якої вживалися заходи забезпечення позову, було закінчено та у справі ухвалено судове рішення про відмову у задоволенні позову, і таке рішення набрало законної сили.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Згідно ч.ч. 1, 8 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до приписів частин 7-10 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.7).

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (ч.8).

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ч.9). У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ч.10).

За змістом даних норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатом розгляду справи і вирішенням спору по суті, чи залишенням позову без розгляду, або закриттям провадження у справі.

Слід відмітити, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Ураховуючи те, що рішення суду першої інстанції, ухвалене у даній справі, на час подання заяви про скасування заходів забезпечення позову та її вирішення набуло законної сили, потреба в забезпеченні позову відпала, а отже, суд першої інстанції обґрунтовано скасував застосовані заходи його забезпечення.

Посилання скаржника на подання ним апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції колегія суддів до уваги не приймає, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 була подана поза межами строків, встановлених ЦПК України, на подання апеляційної скарги.

Право на поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яким скористався ОСОБА_1 , рівно як і відкриття апеляційного провадження, не є процесуальною підставою для відмови в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Більш того, за результатами апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року залишено без змін.

Сукупність вищезазначених обставин та положень закону приводить до висновку, що суд першої інстанції у відповідності до вимог, передбачених ст. 158 ЦПК України, дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 11 липня 2022 рокубез змін, а апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 11 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 30 січня 2023 року.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді І. М. Вербова

В. А. Нежура