ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року

м.Черкаси

Справа № 695/3487/15-ц
Провадження № 22-ц/821/1855/23
Категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Ярошенка Б.М.

учасники справи:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс»,

позивач за первісним позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 ,

представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом: адвокат Пилипенко Ростислав Борисович,

відповідач за зустрічним позовом: Публічне акціонерне товариство «Альфа-банк»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пилипенка Ростислава Борисовича на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 вересня 2023 року (постановлену в приміщенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області під головуванням судді Середи Л.В.) у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача його правонаступником у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» про захист прав споживача фінансових послуг та визнання недійсним договору споживчого кредитування,-

в с т а н о в и в :

17 липня 2023 року ТОВ «Дебт Форс» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заява мотивована тим, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.06.2018 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором від 13.06.2014 у сумі 61 196, 81 грн, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-банк», про захист прав споживача фінансових послуг та визнання недійсним договору споживчого кредитування №500946840 від 13.06.2014 - відмовлено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» витрати по сплаті судового збору у сумі 1 378,00 грн.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області у справі № 695/3487/15-ц від 11.09.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.06.2018 скасовано в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та розподілу судових витрат та в цій частині ухвалено нове рішення про часткове задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 . Визнано пункт 2.8.1 кредитного договору від 13.06.2014, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк», недійсним. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у справі № 695/3487/15-ц від 12.02.2020 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.06.2018 та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 11.09.2018 в частині вирішення позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором змінено та резолютивну частину викладено в такій редакції: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором від 13.06.2014 в сумі 58 281,54 грн».

В іншій частині рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.06.2018 в нескасованій частині та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 11.09.2018 постановою Верховного Суду у справі № 695/3487/15-ц від 12.02.2020 залишено без змін.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.04.2021, яка залишена без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 01.06.2021 замінено сторону виконавчого провадження ПАТ «Альфа-банк» на ТОВ «Вердикт Капітал».

09.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №09-03/23 відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості, в тому числі за договором кредиту № 500946840.

12.05.2023 за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №12-05/23 ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс» право вимоги заборгованості, в тому числі за договором кредиту № 500946840.

За виконавчим листом по справі №695/3487/15-ц приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. постановою від 26.05.2021 відкрито виконавче провадження №65579803, тому заявник вважає, що існують підстави для заміни сторони відкритого виконавчого провадження.

На підставі викладеного, заявник просить суд замінити вибулого стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа у справі № 695/3487/15-ц на правонаступника стягувача ТОВ «Дебт Форс».

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 вересня 2023 року заяву про заміну сторони виконавчого провадження - задоволено.

Замінено первісного стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні по примусовому виконанні виконавчого листа по цивільній справі № 695/3487/15-ц щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №500946840.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Судом зазначено, що матеріали справи про заміну стягувача його правонаступником не містять підстав для відмови, а самим боржником відповідні достатні докази надані не були.

В апеляційній скарзі, поданій 12 жовтня 2023 року через засоби поштового зв`язку, представник ОСОБА_1 адвокат Пилипенко Р.Б., вважаючи ухвалу суду необґрунтованою, прийнятою із неправильним застосуванням норм матеріального і порушенням норм процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 вересня 2023 року та постановити нову, якою повністю відмовити в задоволенні заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що в оскаржуваній ухвалі суд посилається на факт укладення між ТОВ «Дебт Форс» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» від 12.05.2023 № 12-05/23 купівлі-продажу (відступлення) права вимоги, проте, судом не враховано, що до матеріалів справи не надано в якості доказу відповідної передачі від ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги у виконавчому провадженні про стягнення кредитного боргу примірника виконавчого документа, за яким із боржника стягувалась заборгованість за кредитним договором у сумі 224 995,54 грн, про що вказано у додатку № 3 до договору від 12.05.2023, не надано до суду копії виконавчого листа з обов`язковими реквізитами, постанов державного виконавця, не надано доказів фактичної купівлі права вимоги у ТОВ «Кампсіс Фінанс», а також доказів викупу вказаним товариством права вимоги у ТОВ «Вердикт Капітал».

Вказує, що ТОВ «Дебт Форс» не надано належних доказів, що відбулося процесуальне правонаступництво, а саме, що кредитором та набувачем були виконані всі умови договору №12-05/23 про відступлення прав вимоги від 12.05.2023, зокрема в частині проведення розрахунків із попереднім кредитором та реального відступлення права вимоги за кредитними зобов`язаннями.

Крім того, зазначає, що ТОВ «Дебт Форс» не направлялось на адресу боржника у порядку, передбаченому ст. 83 ЦПК України повідомлення про відступлення прав вимоги.

Судом першої інстанції не враховано, що в додатку № 4 до договору від 12.05.2023 вказана грошова сума вимоги у розмірі 224 995,54 грн, яка ніколи не існувала за судовим рішенням та виконавчими документами, а отже є недійсною.

Судом першої інстанції при розгляді справи не враховано постанову Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 695/3487/15-ц.

У запереченнях на апеляційну скаргу, які надійшли до апеляційного суду 22 листопада 2023 року, ТОВ «Дебт Форс», вважаючи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пилипенка Р.Б. безпідставною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та правовим висновкам, просить дану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції від 14 вересня 2023 року залишити без змін.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Пилипенка Р.Б не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до п. 1 частини 1статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту ст. 55 ЦПК України вбачається, що заміна особи на правонаступника можлива у таких випадках: у разі смерті фізичної особи; у разі припинення юридичної особи; у разі заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні; в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, в якій вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Доводи апеляційної скарги, що судом не враховано, що до матеріалів справи не надано в якості доказу відповідної передачі від ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги у виконавчому провадженні про стягнення кредитного боргу примірника виконавчого документа, за яким із боржника стягувалась заборгованість за кредитним договором у сумі 224 995,54 грн, про що вказано у додатку № 3 до договору від 12.05.2023, не надано до суду копії виконавчого листа з обов`язковими реквізитами, постанов державного виконавця, не надано доказів фактичної купівлі права вимоги у ТОВ «Кампсіс Фінанс», а також доказів викупу вказаним товариством права вимоги у ТОВ «Вердикт Капітал» є безпідставними.

Первісного стягувача - Публічне акціонерне товариство «Альфа банк» було замінено його правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал» ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01 квітня 2021 року, яка залишена без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 01 червня 2021 року, а тому доводи апеляційної скарги, що заміна сторони її правонаступником була проведена з порушенням вимог закону є необґрунтованими.

09 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено договір № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги , відповідно умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило новому кредитору право вимоги, а новий кредитор прийняв права вимоги та зобов`язався належним чином виконувати усі зобов`язання, що встановлені в договорі відступлення, включаючи права вимоги до правонаступників.

Так, п. 5.2 передбачено, що права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток №4).

Акт прийому передачі Реєстру боржників за договором № 09-03/23 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» підписаний 09 березня 2023 року, що свідчить про те, що права вимоги вважаються відступленими і набутими.

Також , умовами договору №09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 09.03.2023 визначено, що Реєстр боржників погоджений сторонами список з переліком особистих даних боржників і розмірів грошових зобов`язань кожного з боржників із зазначенням суми заборгованості, а також інші дані про боржників, оформлений згідно з формою, визначеною в Додатку № 1 до цього договору.

Отже, з долучених доказів вбачається, що первісний стягувач ТОВ «Вердикт Капітал» 09 березня 2023 року переуступив ТОВ «Кампсіс Фінанс» права вимоги за договором купівлі-продажу прав вимоги боржників, у тому числі і боржника ОСОБА_1 .

Крім того, умовами договору № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги також визначено, що ціна договору сплачується новим кредитором, в будь-який передбачений (незаборонений) законодавством спосіб, протягом 1065 календарних днів з дати підписання сторонами цього договору ( п. 7.2 договору).

Аналогічні положення містить і укладений 12 травня 2023 між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» договір №12-05/23 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги.

Окрім того, зі змісту витягу з Додатку № 3 до договору № 12-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги вбачається, що ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 500946840.

Отже, за змістом укладених договорів про відступлення права вимоги, фактична сплата новим кредитором первісному кредитору по договору не є умовою передачі і набуття права вимоги, а тому посилання скаржника на відсутність в матеріалах справи доказів фактичної купівлі права вимоги за вказаними договорами є безпідставними.

Згідно інформації про виконавче провадження №65579803, приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. було відкрито виконавче провадження по виконанню рішення у даній справі, яке на даний час згідно постанови від 21.07.2023 зупинено до вирішення питання щодо заміни стягувача.

Аналогічні дані підтверджуються і Автоматизованою системою виконавчого провадження.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі, що ТОВ «Дебт Форс» не направлялось на адресу боржника у порядку, передбаченому ст. 83 ЦПК України повідомлення про відступлення прав вимоги, є неаргументованими, оскільки заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом ( ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Крім того, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У даному разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням ( ч. 2 ст. 516 ЦК України).

Отже, не повідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні не звільняє від обов`язку погашення кредитного зобов`язання та виконання рішення суду.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 01 лютого 2018 року у справі № 569/8962/16-ц.

Також є необгрунтованими доводи скаржника в апеляційній скарзі щодо неврахування судом першої інстанції того, що в додатку № 4 до договору від 12.05.2023 вказана грошова сума вимоги у розмірі 224 995,54 грн, яка ніколи не існувала за судовим рішенням та виконавчими документами, а отже є недійсною, оскільки предметом даного розгляду є заміна сторони виконавчого провадження.

Колегія суддів вважає вірними посилання суду першої інстанції на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 17.01.2020 у справі № 916/2286/16, згідно яких вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Також колегія суддів погоджується із висновками суду, що предметом розгляду заміни сторони стягувача є саме заміна, а не договір купівлі-продажу права вимоги та умови такого договору, який ніким не оспорюється та в силу норм закону є дійсним до того часу, поки не буде доведено зворотнього.

Судом вірно зазначено, що при вирішенні питання заміни сторони стягувача необхідно дослідити чи надано йому достатніх доказів, які підтверджують перехід права вимоги від одного кредитора до іншого та при розгляді даної заяви суд не досліджує сам договор купівлі-продажу права вимоги на предмет його відповідності нормам чинного законодавства, чи фактичного виконання його умов сторонами, адже такі питання стосуються оспорювання договорів відступлення права вимоги, тому не є предметом розгляду справи за заявою про заміну стягувача.

Доказів визнання недійсними вказаних договорів про відступлення права вимоги, неналежного виконання його умов, стороною боржника не надано, а тому підстави вважати, що останні не чинні, в силу презумпції правомірності правочину, яка закріплена ст. 204 ЦПК України, відсутні.

Посилання скаржника на те, що судом першої інстанції при розгляді справи не враховано постанову Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 695/3487/15-ц також є необгрунтованими, оскільки як вже зазначалось, предметом даного розгляду є саме заміна сторони виконавчого провадження стягувача його правонаступником, а не договір відступлення ( купівлі-продажу) права вимоги.

Інших доводів, які б свідчили про неправильне вирішення заяви про заміну стягувача його правонаступником та допущені судом першої інстанції порушення вимог закону, апеляційна скарга не містить.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, прийнявши до уваги, що ухвала відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права, колегія апеляційного суду вважає, що правових підстав для скасування ухвали суду немає, а тому апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пилипенка Р.Б. слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст.141, 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пилипенка Ростислава Борисовича залишити без задоволення.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 вересня 2023 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача його правонаступником у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» про захист прав споживача фінансових послуг та визнання недійсним договору споживчого кредитування - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко

/ текст постанови суду виготовлений 20 грудня 2023 року/