Справа № 473/1729/22
РІШЕННЯ

іменем України

"27" січня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Ротар М.М.

при секретарі судового засідання - Лукіянчиної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення страхового відшкодування,

встановив

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування вимог, в позові вказує, що 27 лютого 2020 року у м. Вознесенську по вул.. героїв України 19 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «MERCEDES-BENZ" р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та пішохода ОСОБА_3 .

В результаті ДТП пішохід ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження, від яких померла у лікарні ІНФОРМАЦІЯ_1 . За фактом ДТП 27 лютого 2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000306 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та ч.3 ст.135 КК України, яке на даний час триває.

Відповідальність водія ОСОБА_2 на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу № АО/2338223 у ПрАТ «Страхова компанія «Еталон».

18 жовтня 2021 року на адресу ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування, проте відповідач повідомив, що питання про страхове відшкодування буде вирішено після отримання рішення по кримінальній справі за фактом вказаної ДТП. Проте, позивач із таким рішенням не згоден та просив стягнути із відповідача на його користь страхове відшкодування (моральна шкода) в розмірі 56676 гривень, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, три відсотки річних, інфляційні втрати, витрати на професійну правничу допомогу.

В судове засідання представник позивача - адвокат Ільків М.М. надіслав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі при цьому збільшив їх розмір, а саме просив стягнути з відповідача страхове відшкодування (моральна шкода) в розмірі 56676 гривень, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України - 18654 гривні 94 коп., три відсотки річних - 1499 гривень 97 коп., інфляційні втрати - 13175 гривень 48 коп., та витрати на професійну правничу допомогу 10000 гривень.

Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, вказуючи на те, що рішення щодо страхового відшкодування буде вирішено після отримання страховою компанією відповідного рішення по кримінальному провадженню. На даний час підстави для виплати позивачам страхового відшкодування відсутні.

Ухвалою суду від 28 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 лютого 2020 року у м. Вознесенськ по вул.. Героїв України,19 трапилася дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль марки «MERCEDES-BENZ"р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_3 від отриманих травм ІНФОРМАЦІЯ_1 померла у лікарні.

За фактом ДТП 27 лютого 2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000306 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та ч.3 ст.135 КК України, яке на даний час триває.

Встановлено, що позивач є рідним сином ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 , видане 11 березня 2020 року.)

Цивільно - правова відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «MERCEDES-BENZ", р.н. НОМЕР_1 , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу № АО2338223 у ПрАТ «Страхова компанія «Еталон».

18 жовтня 2021 року на адресу ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» в інтересах сина загиблого надіслано заяву про виплату страхового відшкодування, проте відповідач повідомив, що питання про страхове відшкодування буде вирішено після отримання рішення по кримінальній справі за фактом вказаної ДТП.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22 ЦК України).

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяного внаслідок порушення його прав. Моральна шкода складається у фізичному болі і стражданнях, що фізична особа перетерпіла в зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у щиросердечних стражданнях, що фізична особа перетерпіла в зв`язку з протиправним поводженням щодо нього самого, членів його родини або близьких родичів; у щиросердечних стражданнях, що фізична особа перетерпіла в зв`язку зі знищенням або ушкодженням його майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до частини 1 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку» (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Згідно ч. 5 статті 1187 цього Кодексу особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1, п. 22.2 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

З огляду на викладене, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів", порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Цивільно - правова відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «MERCEDES-BENZ", р.н. НОМЕР_1 , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу № АО2338223 у ПрАТ «Страхова компанія «Еталон».

За положеннями ст. 23 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Нормами п. п. 27.1, 27.3, ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є рідним сином загиблої ОСОБА_3 , який померла у лікарні від отриманих травм під час ДТП 06.03.2020 року. Позивач надіслали відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування.

Сума, заявленої у позові, до відшкодування моральної шкоди - 56676 гривень відповідає 12-ти мінімальним заробітним платам на день настання страхового випадку, що узгоджується з законом. Таким чином позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими, правомірними і підлягають задоволенню.

При цьому, суд вважає безпідставними доводи представника відповідача, що за фактом ДТП не завершено кримінальне провадження, відсутній вирок суду і тому даний позов є передчасним.

Як встановлено судом, спричинена позивачу внаслідок загибелі матері у зазначеній ДТП шкода, була завдана джерелом підвищеної небезпеки, яким правомірно володів водій ОСОБА_2 . При цьому, відповідачем не доведено обставин завдання шкоди внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, що могло бути підставою для звільнення особи від відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Відсутність вироку у кримінальному провадженні щодо водія забезпеченого страховиком транспортного засобу не звільняє останнього від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому з останнього має бути стягнута моральна шкода.

Так само підлягають задоволенню вимоги про стягнення пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 18654 грн. 94 коп., оскільки встановлено, що відповідач не здійснив виплати страхового відшкодування позивачу безпідставно.

Згідно до п.36.2. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до п.36.5 ст.36 вказаного Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Позивач звернулися із заявою про виплату страхового відшкодування 18 жовтня 2021 року, отже, враховуючи, що ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» порушило строки виплати страхового відшкодування , а тому позивач правомірно вимагає стягнення пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України.

Позивач надав розрахунок пені за період із 18.01.2022 року по 15.12.2022 року, сума боргу, на яку нараховується пеня - 56676 грн.,

Штрафні санкції з урахуванням облікової ставки НБУ розраховуються за формулою: Пеня = Сума х К х (Ставка/100%) х (Період/Рік), де: (Сума) - сума прострочення; (К) - кратність ставки НБУ (2); (Ставка) - облікова ставка НБУ; (Період) - кількість днів прострочення виконання грошового зобов`язання; (Рік) - кількість днів у році (365 або 366).

Позивач надав розрахунок пені з врахуванням зазначених вище вимог та з використанням облікової ставки НБУ відповідно до даних, опублікованих на офіційному сайті НБУ.

Таким чином, пеня за своєчасне виконання зобов`язань щодо позивача складає 18654,94 грн. Розрахунок позивача відповідачем не спростовано, а отже зазначена сума підлягає стягненню із ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» на користь позивача.

Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних у розмірі 1499,97 грн. та інфляційних втрат у розмірі 13175,48 грн. за прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про надання страхових послуг, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму. Отже, правовідносини з виплати страхового відшкодування є грошовим зобов`язанням. Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у справі № 6-1003цс16, а також Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №761/6406/16-ц від 11 грудня 2019 року.

Розрахунок індексу інфляції зроблено позивачем відповідно до офіційних статистичних даних.

З приводу заявлених до стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10000, 00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату.

Європейський суд з прав людини при розгляді справ «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року, «Пмайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року, «Двойних проти України» від 12.10.2006 року, «Меріт проти України» від 30.03.2004 року зазначав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (стаття 30) визначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини 3 наведеної статті, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як встановлено судом, 30 червня 2022 року між адвокатом Ільків Миколою Миколайовичем та ОСОБА_1 укладено договір №30.06.22, згідно якого адвокат надає правову допомогу клієнту, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити правову допомогу адвоката.

Також матеріали цивільної справи містять ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги №30.06.22 від 30.06.2022 року, виданому адвокатом Ільків М.М.

Згідно пункту 6.1 договору сторони домовились, що вартість послуг за надання професійної правничої допомоги становить 10000 грн.

Однак, суд наголошує, що матеріали справи не містять жодної інформації про те, що позивач поніс витрати на суму 10000, 00 грн. за надання йому правової допомоги у судовому провадженні про стягнення страхововго відшкодування. Стороною позивача не надано жодного документу, що свідчить про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення за рахунок відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у будь-якому розмірі.

Крім цього, з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в загальному розмірі 2684 грн. 00 коп.

Підстави для негайного виконання рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (код ЄДРПОУ - 20080515) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) страхове відшкодування (моральна шкода) в розмірі 56676 ( п`ятдесят шість тисяч шістсот сімдесят шість ) гривень, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України - 18654 ( вісімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят чотири) гривні 94 коп., три відсотки річних - 1499 (одна тисяча чотириста дев`яносто дев`ять) гривень 97 коп., інфляційні втрати - 13175 (тринадцять тисяч сто сімдесят п`ять) гривень 48 коп., а всього стягнути - 90006 (дев`яносто тисяч шість) гривень 39 коп.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (код ЄДРПОУ - 20080515) на користь держави судовий збір в розмірі 2684 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 30.01.2023 року.

Суддя: М.М. Ротар