Рішення

Іменем України

Справа № 712/5274/21

Провадження № 2/712/93/23

19 січня 2022 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі

головуючого-судді Марцішевської О.М.,

за участю секретаря судового засідання Шевченко О.П.

представника позивачки адвоката Бабіч Т.Г.

представника відповідача адвоката Ігнатенко З.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Фіщук Сергій Олексійович про розірвання договору довічного утримання, скасування державної реєстрації та реєстрацію права власності, -

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

13 травня 2021 року позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання договору довічного утримання, скасування державної реєстрації та реєстрацію права власності.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 20.12.2017 року між сторонами був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщуком С.О. та зареєстрований в реєстрі за № 5883. За умовами вказаного договору позивачкою було передано відповідачу у власність квартиру АДРЕСА_1 , взамін чого відповідач зобов`язався забезпечувати позивачку утриманням довічно на умовах договору довічного утримання. Зокрема, відповідач зобов`язався довічно утримувати позивача, тобто забезпечувати грошовими ресурсами для задоволення її життєвих потреб. Сторони у відповідності до даного договору домовилися, що грошове утримання складається з первинного (одноразового) платежу у розмірі 50 000 грн. та щомісячних платежів в розмірі 1000 грн. Сторони домовилися, що щомісячне грошове утримання буде надаватися позивачу шляхом банківського, поштового переказу, або готівкою під розписку. Водночас, за умовами даного договору відповідач зобов`язаний щомісячно сплачувати комунальні послуги за квартиру у терміни, встановлені відповідними договорами про надання таких послуг, незалежно від того, з ким такі договори укладені. Кошти на оплату комунальних платежів повинні щомісячно надаватись позивачеві шляхом банківського або поштового переказу, або готівкою під розписку.

Починаючи з 2019 року відповідач неналежно виконує обов`язки, які покладені на нього в Договорі довічного утримання. Відповідно до відомостей стану особового рахунку по оплаті за централізоване опалення за період з 2017 року по 2020 рік, які видані КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго», заборгованість по оплаті централізованого опалення станом на початок 2020 року склала 3967, 12 грн., що у свою чергу призвело до позбавлення субсидії позивача на зимовий період 2021 року. Крім того, у період починаючи з 30.01.2020 року по 18.02.2021 року, відповідач неналежно здійснював платежі по оплаті комунальних послуг з опалення. Станом на 18.02.2021 року заборгованість за надання послуг з опалення становить 963 грн. 66 коп. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті внеску на утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «Героїв Майдану - 8», виданого головою правління ОСББ «Героїв Майдану - 8», заборгованість по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території в період з 01.10.2018 року по 31.12.2020 року складає 5832, 77 грн. У зв`язку з наявністю значної заборгованості по оплаті послуг, ОСББ «Героїв Майдану - 8» звернулося до суду з позовом про стягнення з позивача заборгованості у сумі 5832,77 грн.

Також відповідачем неналежно сплачувались щомісячні платежі в розмірі 1000 грн. Відповідно до виписки з рахунку позивача в ПАТ КБ «Приватбанк» починаючи з грудня 2017 року відповідач сплачував такі платежі шляхом здійснення банківського переказу на картку позивача в АТ КБ «Приватбанк». Однак останній платіж був здійснений 08.01.2020 року, про що свідчить виписка по рахунку позивача. Згодом відповідач переказував грошові кошти шляхом поштового переказу. Перший переказ позивач отримала 06.10.2020 року. Несплата щомісячного грошового утримання призвела до скрутного становища позивача, оскільки всі витрати на продукти харчуванням, одяг, лікарськими засобами лягли на позивача, яка отримує пенсію та іншого доходу немає. Іншого догляду від відповідача не надходить, хоча позивач є жінкою похилого віку.

Позивач вважає, що не відвідування та не здійснення фактичного догляду та не надання необхідної допомоги за останньою є підставою для розірвання договору довічного утримання незважаючи на те, що між сторонами фактично було визначено, що вартість матеріального утримання у розмірі 1000 грн., яка передбачена пунктом 7 цього договору, оплата комунальних послуг, а також виплата одноразового грошового утримання в розмірі 50 000 грн. буде забезпечувати потреби позивача - адже при цьому оспорюваний договір містить вкрай несправедливу, значно порушуючи права позивачки та взагалі суперечливу самому змісту і призначенню поняття "довічного утримання" умову - що відчужувач у випадку виникнення в майбутньому потреби забезпечення іншими видами забезпечення чи догляду - самостійно на свій розсуд несе всі витрати на ці види забезпечення в межах коштів, отриманих в межах цього Договору.

Так, враховуючи перші за все вік відчужувача станом на час подачі позову -82 роки, отже Сторони Договору об`єктивно могли і повинні були усвідомлювати, що в такому віці особа через певний проміжок часу не зможе обходитися без сторонньої допомоги не тільки у сплаті комунальних послуг, але, насамперед, у побуті та лікуванні. Проте свідомо включені до умов договору положення про позбавлення права відчужувача за будь-яких обставин вимагати додаткового догляду і покладення на відчужувача обов`язку самостійно та на власний розсуд забезпечувати свої потреби у догляді і на лікуванні в межах 1000 грн. - що також об`єктивно є завідомо невиконуваним.

Просить суд розірвати договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом Фіщуком С.О. та зареєстрований в реєстрі за № 5883. Застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання шляхом скасування за відповідачем права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Зареєструвати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

26 липня 2021 року відповідач скерував до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтував тим, що дійсно 20 грудня 2017 року між сторонами був укладений Договір довічного утримання, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщуком С.О, за яким позивачка передала відповідачу у власність квартиру АДРЕСА_2 . Згідно п. 14 істотними умовами вказаного договору є щомісячні платежі у розмірі 1 000,00 грн., й оплата всіх комунальних платежів, які перераховуються шляхом банківського переказу або готівкою під розписку, первинний (одноразовий) грошовий платіж в розмірі 50 000,00 грн.; поховання позивача після її смерті та довічне право проживання позивача у вказаному житловому приміщенні.

Відповідач добросовісно виконував та виконує власні зобов`язання за Договором, що підтверджується відсутністю заяв, листів-претензій, пропозицій про зміну умов Договору, скарг або яких інших звернень від гр. ОСОБА_1 до нього на протязі часу дії спірного правочину або будь-кого іншого з приводу порушень умов Договору, а також долученими до відзиву копіями платіжних доручень, чеків, квитанцій про сплату ОСОБА_2 щомісячних платежів й витрат на комунальні послуги, починаючи з грудня місяця року та до цього часу.

Проте, починаючи саме з березня місяця 2021 року, тобто, з того самого часу коли до позивача повернулася й переїхала постійно мешкати її донька, остання, на переконання відповідача, навмисно та за власної ініціативи змінила замки в помешканні позивачки кв. АДРЕСА_1 , відключила дзвоник на дверях, домашній стаціонарний телефон, чим повністю відрізала ОСОБА_2 можливість спілкуватися та провідувати позивачку, а сама позивачка безпідставно відмовлялася від отримання передбачених Договором платежів та фактично перестала отримувати щомісячні платежі за Договором та всіляко уникати будь-яких контактів з відповідачем. Саме тому є підстави для переконання у тому, що зміна настрою у ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 особисто, а також поява самого судового позову є ніщо інше, як наявність примусу на останню з боку її доньки з метою у будь-який спосіб розірвати договір.

Позивач у позові не надала належних й допустимих доказів тому, що вона - ОСОБА_1 : була позбавлена субсидії на 2021 рік саме з причини, що вказана у заяві, а саме рішення компетентного органу у письмовому вигляді; в судах розглядаються позови про стягнення з ОСОБА_1 позови про стягнення боргів; запозичувала в інших осіб кошти на придбання їжі, ліків тощо; пережила різке погіршення стану здоров`я; що не усвідомлювала який саме правочин вона укладає та на що конкретно може розраховувати після укладення договору.

04 серпня 2021 року позивачка скерувала до суду відповідь на відзив, який обґрунтований тим, що згідно відзиву на позовну заяву відповідач ставить під сумнів наявність належних та допустимих доказів того, що позивач була позбавлена субсидії на 2021 рік саме з причин, що вказані в заяві та що в судах розглядаються спори про стягнення з позивача заборгованості за оплату комунальних послуг, однак позивачем надано були докази, а саме розрахунки по оплаті-комунальних послуг, з яких вбачається, що наявна заборгованість та у зв`язку з чим відсутня субсидія у позивача. Також з даних сайту Судової влади вбачається, що ОСББ «Героїв Майдану 8» зверталося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з позивачки заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Позивач з січня 2021 року неодноразово зверталася до відповідача з проханням належно виконувати обов`язки, які були покладенні на нього договором, однак дані прохання були залишені поза увагою. 29.04.2021 року позивач звернулася до відповідача з заявою про розірвання договору довічного утримання, даний лист відповідач отримав 07.05.2021 року, однак даний лист був залишений поза увагою.

Твердження відповідача про те, що до позивачки повернулась донька, тоді позивачки почала відмовлятися від отримання платежів не відповідає дійсності, оскільки донька позивачки проживає окремо від неї і не має жодного відношення до квартири. Жодної заміни замків не відбувалось, крім того відповідач мав ключі і після укладання договору неодноразово приходив до позивача, часто у супроводі інших осіб (його теща, або працівники «органів»), що в свою чергу призвело до того, що позивач виявила відсутність особистих документів та грошових коштів та звернулася до органів поліції. Після даної події відповідач повернув документи позивачу і більше не з`являвся.

Представник позивачки адвокат Бабіч Т.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав викладених у позові. Пояснила, що позивачка внаслідок порушення відповідачем договірних зобов`язань не отримувала від відповідача 50 000 грн., щомісячних платежів 1000 грн. в період з січня по жовтень 2020 року. Внаслідок несвоєчасної оплати відповідачем комунальних послуг по квартирі виникла заборгованість, а надання послуг телефонного зв`язку і кабельного телебачення взагалі було припинено через не оплату відповідачем. Також відповідачем в порушення взятих на себе договірних зобов`язань жодного разу не було проіндексовано щомісячно виплату та не здійснювався догляд за позивачкою, яка потребує стороннього догляду. Вказані істотні порушення договору довічного утримання стали підставою для звернення позивачки до суду. В ході судового розгляду відповідач звертався до позивачки з пропозицією припинення судового спору, однак позивачка на даний час підтримує позовні вимоги та просить їх задоволити.

Представник відповідача адвокат Ігнатенко З.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення. Пояснила, що умовами п.4 спірного договору сторонами погодили істотні умови договору, які відповідачем не порушувались. 50 000 грн. позивачкою були отримання перед підписанням договору, що зафіксовано у тексті договору. Борг по оплаті комунальних послуг стосувався власника і був повністю погашений. Не проведення індексації щомісячного платежу не є істотним порушенням умов договору. Також сторонами погоджені умови про те, що відчужувач у випадку виникнення в майбутньому потреби забезпечення іншими видами забезпечення чи догляду - самостійно на свій розсуд несе всі витрати на ці види забезпечення в межах коштів, отриманих в межах цього Договору.

Третя особа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У наданій суду заяві просив розглянути справу в його відсутність.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Суд вислухавши в судовому засіданні учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Хід розгляду справи

05 липня 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі та розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

06 жовтня 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

2.Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 22 грудня 2017 року між ОСОБА_1 (Відчужувач) та ОСОБА_2 (Набувач) укладений договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С.О. та зареєстрований в реєстрі за № 5883.

Відповідно до п. 1 Договору позивачка передає у власність відповідачу двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 площею 54,3 кв.м, у тому числі житловою площею 29,1 кв.м, а відповідач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням довічно на умовах цього Договору.

Відповідно до п.7договору відповідач зобов`язався довічно утримувати позивача, тобто забезпечувати грошовими ресурсами для задоволення її життєвих потреб. Сторони у відповідності до даного договору домовилися, що грошове утримання складається з первинного (одноразового) платежу у розмірі 50 000 грн. та щомісячних платежів в розмірі 1000 грн. Сторони домовилися, що щомісячне грошове утримання буде надаватися позивачу шляхом банківського, поштового переказу, або готівкою під розписку. Також відповідач зобов`язаний щомісячно сплачувати комунальні послуги за квартиру у терміни, встановлені відповідними договорами про надання таких послуг, незалежно від того, з ким такі договори укладені (набувачем або відчужувачем). Кошти на оплату комунальних платежів повинні щомісячно надаватись позивачеві шляхом банківського або поштового переказу, або готівкою під розписку. До оплачуваних щомісячних витрат на комунальні послуги належить послуги з утримання будинку, плата за користування природним газом, теплопостачання, водопостачання ( в обсязі гаряча вода до 4 куб.м, холодна вода до 4 куб.м у разі наявності лічильника), електроенергія в обсязі до 150 вВт, абонентська плата за телефон ( крім міжнародних, міжміських розмов та розмов з абонентами мобільного зв`язку) та послуги соціального пакету кабельного телебачення та оплата домофону. Сторонам роз`яснено умови п.2ст.749ЦК України і сторони домовились, що відчужувач у випадку виникнення в майбутньому потреби забезпечення іншими видами забезпечення чи догляду - самостійно на свій розсуд несе всі витрати на ці види забезпечення в межах коштів, отриманих в межах цього Договору.

Відповідно до п.8 договору щомісячне грошове утримання буде надаватись до 10-го числа поточного місяця поштовим переказом з доставкою додому за адресою АДРЕСА_3 або готівкою на руки під розписку, або на розрахунковий рахунок банківської установи. Сума грошового щомісячного утримання підлягає індексації щороку і виплачується в лютому місяці чергового року за попередній рік з урахуванням річного індексу інфляції за інформацією Державної служби статистики України. Не своєчасна сплата індексації не є порушенням істотних умов договору.

Згідно з п.9 договору первинний (одноразовий) платіж відповідно до п.7 цього договору в розмірі 50000 грн. відчужувач отримав від набувача перед підписанням договору.

Відповідно до п.14 договору істотними умовами цього договору вважаються щомісячні платежі, первинний (одноразовий платіж) та довічне право на проживання відчужувача у вказаній квартирі.

Договір може бути розірваний за згодою сторін або у випадку порушення істотних умов та відмови від добровільного розірвання однієї з сторін - в судовому порядку ( п. 15 договору).

Відповідно до відомості КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» заборгованість абонента ОСОБА_1 по квартирі АДРЕСА_1 за період з грудня 2017 року по лютий 2020 року складає 3385,34 грн.

Відповідно до розрахунку ОСББ «Героїв Майдану-8» заборгованість по оплаті комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території абонента ОСОБА_1 по квартирі АДРЕСА_1 за період з жовтня 2018 року по грудень 2020 року складає 5832,77 грн.

Право власності відповідача на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано 20.12.2017 р. на підставі договору довічного утримання від 20.12.2017 р.

Відповідно до виписки по банківському рахунку позивачки від відповідача надходили перекази коштів 1000 грн.: 09.02.2018 р, 06.03.2018 р., 07.04.2018 р., 09.05.2018 р., 07.06.2018 р., 06.07.2018 р., 09.08.2018 р., 08.09.2018 р., 09.10.2018 р., 08.11.2018 р., 06.12.2018 р., 07.01.2019 р., 09.02.2019 р., 07.03.2019 р., 09.04.2019 р., 09.05.2019 р., 04.06.2019 р., 05.07.2019 р., 07.08.2019 р., 07.09.2019 р., 09.10.2019 р., 09.11.2019 р., 09.12.2019 р., 08.01.2020 р., 06.02.2020 р.

Відповідно до довідки ДП Укрпошта від 26.03.2021р. від відправника ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 були направлені, надійшли за призначенням до відділення поштового зв`язку та виплачені грошові перекази 06.10.2020 р. на суму 1000 грн. (виплачений 07.10.2020 р.), 05.11.2020 р. на суму 1000 грн. (виплачений 06.11.2020 р.), 05.12.2020 р. на суму 1000 грн. (виплачений 17.12.2020 р.), 09.01.2021 р. на суму 1000 грн. (виплачений 11.01.2023 р., 07.03.2021 р. на суму 1000 грн. (виплачений 19.03.2021 р.).

Згідно з довідкою Департаменту соціальної політики від 22.04.2021 р. відповідно до поданих заяв ОСОБА_1 призначалась субсидія з 01.07.2017 р. по 30.04.2018 р., з 01.05.2018 р. по 30.04.2019 р., з 01.05.2019 р. у призначенні субсидії відмовлено через наявність заборгованості по оплаті ОСББ «Героїв Майдана-8» комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

29.04.2021 р. позивач звернулась до відповідача з вимогою розірвати договір довічного утримання у зв`язку з порушення його умов - не отриманням одноразового платежу 50 000 грн., неотриманням щомісячно 1000 грн. з 2017 по жовтень 2020 року.

21.12.2021 р. відповідачем для долучення до матеріалів справи надано копію заяви ОСОБА_1 від 13.12.2021 р. про те, що вона не зверталась до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання.

Відповідно до довідки ГУ НП в Черкаській області про результати розгляду ОСОБА_3 (ЄО № 67378 від 14.12.2021р.), до поліції звернулась ОСОБА_3 з приводу того, що 14.12.2021 р. до її матері ОСОБА_1 приїхав гр. ОСОБА_2 з адвокатом та змусили матір написати заяву про відмову від позову, відповідні цивільно-правові правовідносини вирішуються в судовому порядку.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд

Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України.

Згідно ч. 1, 2 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на роз суд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( ст.626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно (стаття 744 ЦК України).

Аналіз статті 744 ЦК України свідчить, що законодавець, передбачивши можливість визначення в договорі обов`язків як з утримання, так і догляду, розмежував указані поняття. Так, утримання характерне для зобов`язань майнового характеру, в той час як догляд, з-поміж іншого, може полягати в конкретних діях, турботі та опікуванні набувача над відчужувачем у силу його похилого віку та потребі в сторонній допомозі. Вказана правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 18 серпня 2021 року у справі № 645/3284/19.

Відповідно до ч.1 ст.749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

Якщо обов`язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності (ч.2 ст.749 ЦК України)

Договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини (пункт 1 частини першої статті 755 ЦК України).

Тлумачення пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України свідчить, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду за умови доведення відчужувачем факту порушення набувачем своїх обов`язків за договором довічного утримання (догляду), що може проявлятися у вигляді неповного чи неналежного забезпечення доглядом, допомогою, харчуванням відчужувача або у вигляді повного невиконання вказаних дій. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року в справі № 759/501/17, від18 серпня 2021 року у справі № 645/3284/19.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 18 серпня 2021 року у справі № 645/3284/19 аналіз статті 744 ЦК України свідчить, що законодавець, передбачивши можливість визначення в договорі обов`язків як з утримання, так і з догляду, розмежував указані поняття: утримання характерне для зобов`язань майнового характеру, догляд з-поміж іншого може полягати в конкретних діях, турботі та піклуванні набувача про відчужувача з огляду на його похилий вік та потребу в сторонній допомозі. Договір довічного утримання (догляду) може бути розірвано за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Установивши, що відповідачка на порушення умов договору не здійснювала догляду за позивачкою, яка є особою похилого віку та потребує сторонньої допомоги, суд зробив правильний висновок, що лише сплата грошових коштів щомісяця не може вважатися належним виконанням умов договору довічного утримання, що є підставою для його розірвання в судовому порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що відповідач за спірним договором довічного утримання взяв на себе зобов`язання здійснювати види матеріального забезпечення - сплату одноразового грошового внеску 50 000 грн., щомісячних грошових внесків 1000 грн. з щорічною індексацією, збереження за позивачкою права користування відчуженою квартирою довічно, оплату комунальних послуг та телекомунікаційних послуг.

Пунктом 9 вказаного договору передбачено, що одноразовий грошовий платіж 50 000 грн. відчужував отримала перед писанням договором.

Разом з тим, в судовому засіданні наданими позивачкою доказами підтверджені факти порушення відповідачем взятих на себе за спірним договором довічного зобов`язань майнового характеру.

Так, у період з березня по вересень 2020 року відповідачем не доведено здійснення ним оплати позивачці сплати щомісячного внеску в сумі 1000 грн.

Надані відповідачем квитанції про поштові перекази за вказаний період не підтверджують з достовірністю здійснення вказаних переказів у спосіб, передбачений договором, а саме - поштовим переказом з доставкою додому за адресою АДРЕСА_3 . Також згідно з довідкою ДП Укрпошта від 26.03.2021 р. не підтверджено надходження та виплату щомісячного внеску в сумі 1000 грн. від відправника ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 у період з березня по вересень 2020 року.

Також відповідачем не доведено здійснення ним протягом періоду дії договору оплати позивачці комунальних послугу у порядку, передбаченому договором. Надані відповідачем квитанції про перерахування коштів на оплату комунальних послуг не підтверджують з достовірністю здійснення вказаних виплат у спосіб, передбачений договором, а саме шляхом щомісячного надання позивачці банківського або поштового переказу, або готівкою під розписку. Крім того, наданими позивачкою доказами підтверджено, що несвоєчасна оплата відповідачем вказаних послуг призвела до виникнення заборгованості з негативним наслідками для позивачки у вигляді відмові у призначенні житлової субсидії органами соціального забезпечення та ініціювання надавачем житлово-комунальних послуг стягнення боргу з позивачки в судовому порядку.

Суд також враховує, що відповідачем в порушення взятих на себе майнових зобов`язань за спірним договором довічного утримання протягом усього періоду дії договору не здійснювалась індексація щомісячного внеску в сумі 1000 грн. з урахуванням річного індексу інфляції за інформацією Державної служби статистики України.

Отже, відповідачем порушувались умови щодо надання позивачці матеріального утримання.

Доводи представника позивачки про те, що індексація щомісячного платежу та сплата комунальних послуг згідно п.14 спірного договору не віднесена сторонами до істотних умов договору і тому їх порушення не може бути підставою для розірвання договору суд вважає такими, що не обґрунтовують заперечення, оскільки підставою розірвання договору згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України є істотне порушення умов договору, а не порушення істотних умов договору. При цьому згідно з вказаною нормою при визначенні, чи є порушення умов договору істотним, слід врахувати, чи призвело таке порушення до завдання шкоди такого рівня, коли друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Також встановлено в ході судового розгляду, що відповідачем не надавалось від якого догляду за позивачкою та наявність вказаного обов`язку відповідачем заперечувалась з посиланням на те, що обов`язків щодо догляду за позивачкою договір довічного утримання не містив та відповідно до п.7 спірного договору сторони домовились, що відчужувач у випадку виникнення в майбутньому потреби забезпечення іншими видами забезпечення чи догляду - самостійно на свій розсуд несе всі витрати на ці види забезпечення в межах коштів, отриманих в межах цього Договору.

Суд вважає вказані заперечення відповідача такими, що не ґрунтуються на законі, оскільки згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять не тільки умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, але й умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Аналіз статті 744 ЦК України свідчить, що законодавець, передбачив визначення в договорі довічного утримання обов`язків з утримання та (або) догляду, отже законом передбачено обов`язковість визначення в договорі довічного утримання обов`язків з догляду.

Враховуючи викладене, не зважаючи на те, що спірним договором обов`язок набувача з догляду відчужувача не був конкретно визначеним, в силу ст.628, ЦК України наявні підстави для висновку, що такий обов`язок покладений на відповідача як набувача за договором довічного утримання за законом та відповідно до засад справедливості та розумності.

Тлумачення пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України свідчить, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду за умови доведення відчужувачем факту порушення набувачем своїх обов`язків за договором довічного утримання (догляду), що може проявлятися у вигляді неповного чи неналежного забезпечення доглядом, допомогою, харчуванням відчужувача або у вигляді повного невиконання вказаних дій.

Посилання відповідача у відзиві на те, що він був позбавлений можливості спілкуватися та провідувати позивачку через відключення іншою особою стаціонарного телефону спростовані поясненнями представниці позивачки про те, що надання позивачці послуг телефонного було припинено в зв`язку з не оплатою їх відповідачем, при цьому останнім в ході судового розгляду не було підтверджено виконання зобов`язань щодо надання позивачці коштів для оплати абонентської плати за телефон на виконання п.7 спірного договору довічного утримання.

Що стосується наданої в грудні 2021 року відповідачем копії заяви ОСОБА_1 від 13.12.2021 р., позивачкою до суду особисто не подавалась заява про відмову від позову та її представник в судовому засіданні підтримав заявлені позивачкою позовні вимоги.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що відповідачем допущені порушення договору довічного утримання, які з огляду на конкретні обставини справи є істотними, оскільки позивачка значною мірою була позбавлена того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а саме отримання щомісячного матеріального забезпечення з його індексацією з метою відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг, отримання від відповідача коштів на оплату комунальних та телекомунікаційних послуг, а також догляду, оскільки є особою похилого віку та потребує сторонньої допомоги, тому позовні вимоги про розірвання договору довічного утримання підлягають до задоволення.

Позовні вимоги про скасування державної реєстрації відповідача на квартиру та реєстрацію права власності на квартиру за позивачкою не підлягають до задоволення з таких підстав.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень,спрямованих на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначає Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Оскільки підставою для реєстрації права власності відповідача на квартиру у даній справі був укладений між сторонами договір, а підставою припинення права власності відповідача може бути рішення суду про розірвання цього договору і вимоги щодо скасування державної реєстрації права власності є похідними, припинення права власності відповідача та перехід такого права до позивача на нерухоме майно проводиться шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно .

Крім того, заявляючи позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності та реєстрацію прав власності, позивачем не залучено в якості відповідача особу, яка наділена функціями реєстратора, який в силу вимог закону, має право вносити будь-які записи до Державних реєстрів.

Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України представником позивачки зроблена заява щодо подання доказів розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 4,7,10,81,141,263-266, 352-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково.

Розірвати договір довічного утримання, укладений 20.12.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщуком Сергієм Олексійовичем, зареєстрований в реєстрі за № 5883.

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 )

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 .

Третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Фіщук Сергій Олексійович, бульв.Шевченка, 258, оф.1, 18000

Повний текст судового рішення складено 27 січня 2023 року.