Провадження № 2/127/2849/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., секретаря Тронт М.О., за участі представника позивача - адвоката Вишнівського І.А., представника відповідача адвоката Савчук О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти з огляду на укладення у січні 2018 року договору позики у неналежній формі у сумі 365 686 гривень, що є еквівалентом 10 000 доларів США за курсом Національного банку України станом на 01.08.2022 року, а також понесені судові витрати.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2022 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті; у судове засідання викликано свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 5 січня 2023 року було доручено Богуславському районному суду Київської областізабезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції у цивільній справі № 127/21980/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, за участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вишнівського І.А. та свідків, яке відбудеться 12 січня 2023 року о 15 год. 30 хв.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2023 року було доручено Богуславському районному суду Київської областізабезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції у цивільній справі № 127/21980/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, за участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вишнівського І.А. та свідків, яке відбудеться 02 лютого 2023 року о 15 год. 30 хв.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Вишнівський І.А. позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Савчук О.Л. у судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов від 14.11.2022 року (а.с. 77-78).

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, показання допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов необгрунтований та не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та наданих позивачем ОСОБА_1 і його представником - адвокатом Вишнівським І.А. пояснень, «19 (27) січня 2018 року позивач ОСОБА_1 позичив відповідачеві ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 10 000 доларів США терміном до серпня 2022 року зі сплатою процентів у розмірі 25% річних за весь час користування грошовими коштами».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Положення ч. 1 ст. 206 ЦК України та ст. 1047 ЦК України є відповідно загальною та спеціальною правовими нормами (загальна норма врегульовує суспільні відносини в цілому, спеціальна встановлює певні особливості порівняно із загальною, тобто врегульовує вужче коло суспільних відносин).

Згідно з ч. 5 Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Отже, договір позики на суму 10 000 доларів США підлягав укладенню у письмовій формі, оскільки ця сума перевищує не лише 170 грн., а й 340 грн., однак письмова форма правочину не була додержана.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом; заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами; рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків.

Стороною відповідача заперечується як сам факт вчинення правочину (укладення договору позики), так і його відповідні умови (зокрема, сума позики), а тому суд невзмозі на підставі показань допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кваліфікувати спірні правовідносини як договір позики з відповідними умовами та застосувати до них положення ст. 1046, 1049 ЦК України.

При цьому, переказ 18 квітня 2020 року відповідачем ОСОБА_2 на банківський рахунок позивача ОСОБА_1 2000 гривень також не є доказом укладення договору позики з відповідними умовами та застосування положення ст. 1046, 1049 ЦК України.

Щодо застосування положень ст. 1212 ЦК України.

Правовідносини щодо набуття, збереження майна без достатньої правової підстави врегульовані ст.1212 ЦК України, згідно якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Отже, ст. 1212 ЦК України передбачений такий спосіб захисту як кондикційний позов.

Ознаками кондикційного позову є:

- відповідач набув чи зберіг майно за рахунок позивача;

- набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала;

- річ є такою, що визначена родовими ознаками, у тому числі, грошовими коштами;

- відсутність договірних правовідносин (у тому числі, недійсного договору) між позивачем та відповідачем щодо спірного майна (речові правовідносини);

- не має правового значення: чи вибуло майно з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним; чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події;

- застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних засобів захисту.

Такі ознаки викладені, зокрема, у висновках Верховного Суду (постанова Верховного Суду України від 02.03.2016 року № 6-3090цс15 та постанова Верховного Суду України від 24.09.2014 року № 6-122цс14).

У спірних правовідносинах мають місце договірні правовідносини, які виникли на підставі договору позики, укладеного у неналежній правовій формі, а тому положеня, передбачені ст. 1212 ЦК України, застосуванню не підлягають.

При цьому, на переконання суду, укладення договору у неналежній формі не змінює його правову природу.

Отже, заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню ні на підставі ст. 1046, 1049 ЦК України, ні на підставі ст. 1212 ЦК України.

Таким чином, суд доходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, на підставі ст. 206, 208, 218, 1046, 1047, 1049, 1212 ЦК України, ч. 5 Перехідних положень Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 )

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 )

Повне рішення суду складене 13.02.2023 року.

СУДДЯ