У Х В А Л А

Єдиний унікальний номер справи 361/6279/14-ц
Номер провадження 22-ц/824/4846/2023
Головуючий у суді першої інстанції Пухна О. М.
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Поливач Л. Д.
05 січня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д., перевірив на відповідність вимогам статтей 354-356 Цивільного процесуального кодексу України апеляційної скарги ОСОБА_1 на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року у справі за позовом Садівничого товариства «Тепличник» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та приведення земельної ділянки у попередній стан,

у с т а н о в и в :

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року задоволено позовні вимоги СТ «Тепличник» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та приведення земельної ділянки у попередній стан.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд вказаного вище заочного рішення суду залишено без задоволення.

Не погодившись із вказаними ухвалою та заочним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просила суд апеляційної інстанції поновити їй строк на апеляційне оскарження заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року та ухвалити нове судове рішення, яким скасувати вказане заочне рішення суду. Також заявник у поданій апеляційній скарзі просила скасувати ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2022 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2022 року було повернуто особі, яка її подала на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У поданій до суду апеляційної інстанції апеляційній скарзі заявник на обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження вказаного заочного рішення суду посилалась на те, що про факт його існування вона дізналася лише 22 травня 2022 року, у зв`язку із чим нею було подано до місцевого суду відповідну заяву про його перегляд. Вказувала, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2022 року її заяву про перегляд цього заочного рішення суду було залишено без задоволення, яка в подальшому була нею оскаржена в апеляційному порядку. Проте, ухвалою Київського апеляційного суду від 15 грудня 2022 року її апеляційну скаргу на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2022 року було повернуто.

Перевіривши виконання ОСОБА_1 вимог статтей 354 та 356 ЦПК України щодо дотримання строків апеляційного оскарження вказаного вище заочного рішення, а також щодо форми і змісту поданої апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшов таких висновків.

Так, згідно вимог частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пункту першого частини другої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (частина третя статті 354 ЦПК України).

При цьому положеннями частини четвертої статті 287 ЦПК України визначено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Отже, положеннями чинного процесуального законодавства визначений дещо відмінний порядок оскарження заочного рішення суду, аніж у загальному порядку, встановленому для оскарження рішення суду, ухваленого не за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України.

Як убачається з матеріалів справи 05 грудня 2014 року Броварським міськрайонним судом Київської області було ухвалено заочне рішення.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області суду від 17 листопада 2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд вказаного вище заочного рішення було залишено без задоволення.

Так, за правилами статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до установленого статтями 122-124 ЦПК України порядку обчислення процесуальних строків, тридцятим днем для оскарження відповідачем заочного рішення у даній справі, після постановлення місцевим судом ухвали про залишення без задоволення його заяви про перегляд заочного рішення, є 19 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу на вказане вище заочне рішення суду першої інстанції було подано відповідачем 29 грудня 2022 року, що підтверджується трек-номером конверту, у якому ця апеляційна скарга була направлена до суду апеляційної інстанції, а також відомостями з офіційного вебсайту АТ «Укрпошта».

Отже, враховуючи визначені частиною четвертою статті 287 ЦПК України особливості апеляційного оскарження заочного рішення, після розгляду судом першої інстанції заяви про його перегляд, убачається, що зазначена вище апеляційна скарга ОСОБА_1 була подана до апеляційного суду з порушенням встановлених процесуальним законом строків для його оскарження.

На обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області суду від 05 грудня 2014 року заявник посилалася на те, що про факт його існування вона дізналася лише 22 травня 2022 року, у зв`язку із чим нею було подано до місцевого суду відповідну заяву про його перегляд. Вказувала, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2022 року її заяву про перегляд цього заочного рішення суду було залишено без задоволення, яка в подальшому була нею оскаржена в апеляційному порядку. Проте, ухвалою Київського апеляційного суду від 15 грудня 2022 року її апеляційну скаргу на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2022 року було повернуто.

Дослідивши доводи щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження вказаного вище заочного рішення суду, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Враховуючи те, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з апеляційною скаргою.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Убачається, що заявник 29 грудня 2022 року оскаржила в апеляційному порядку заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року, після постановлення цим судом ухвали від 17 листопада 2022 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про його перегляд.

Як було зазначено вище, чинним цивільним процесуальним законодавством визначено дещо відмінний порядок оскарження для відповідача заочного рішення суду від загального порядку оскарження рішення суду. А саме, положеннями частини четвертої статті 287 ЦПК України встановлено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Так, матеріалами справи підтверджено, що 06 грудня 2022 року на розгляд до Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2022 року, постановлену у цій справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 грудня 2022 року вказану апеляційну скаргу ОСОБА_1 було повернуто особі, яка її подала, у зв`язку із тим, що апеляційну скаргу було подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Проте, наведені в апеляційній скарзі обставини щодо причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки заявник, всупереч установленому процесуальним законом порядку та строку на оскарження заочного рішення у цій справі вчасно не реалізувала таке право, а наведені нею обставини щодо оскарження в апеляційному порядку ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2022 року не можуть впливати на реалізацію наданого їй права на оскарження в окремому порядку цього заочного рішення у цій справі.

Разом з тим судом враховано, що під час розгляду у суді першої інстанції заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року, остання була присутня у судовому засіданні 17 листопада 2022 року, та відповідно була обізнана із проголошеною судом вступною та резолютивною частиною ухвали суду від 17 листопада 2022 року, якою її заяву про перегляд цього заочного рішення було залишено без задоволення.

При цьому, у резолютивній частині вказаної ухвали суду судом був роз`яснений відповідачу порядок оскарження заочного рішення, строк оскарження якого відраховується з дати постановлення цієї ухвали. Також, судом було роз`яснено, що вказана ухвала суду у відповідності до вимог статті 353 ЦПК України оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Згідно з частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Оскільки будь-яких інших об`єктивних обставин поважності причин пропуску заявником строку на апеляційне оскарження заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року апеляційна скарга не містить, доказів про поважність причин пропуску процесуального строку відповідачем суду не надано, а тому на підставі статті 354 ЦПК України, суд дійшов висновку, що заявнику необхідно вказати інші поважні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження цього заочного рішення.

При цьому, перевіривши на відповідність встановленим процесуальним законом вимогам щодо форми та змісту поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року, судом встановлено інші порушення щодо її оформлення.

А саме, в порушення вимог пунктів 2, 4, 5, 6 частини другої статті 356 ЦПК України заявником в апеляційній скарзі не зазначено:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності;

- рішення або ухвала, що оскаржуються;

- в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо);

- нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Згідно змісту поданої ОСОБА_1 до Київського апеляційного суду апеляційної скарги на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року, остання вказала неправильне найменування учасників справи, а саме замість позивача СТ «Тепличник» зазначила себе, а відповідачем зазначила особу - ОСОБА_2 , яка до участі у справі не залучалася. При цьому сам зміст апеляційної скарги містить лише виклад формальної незгоди заявника із ухваленим судом першої інстанції судовим рішенням у даній справі.

Також, суд наголошує на тому, що у відповідності до вимог пункту 7 частини другої статті 356 ЦПК України апеляційна скарга повинна містити зазначення клопотання особи, яка подала скаргу.

Як вбачається зі змісту прохальної частини апеляційної скарги, а саме її першого пункту, заявник просить апеляційний суд поновити строки на апеляційне оскарження на рішення від 05 грудня 2014 року та ухвалити нове рішення про скасування цього заочного рішення суду.

Проте, відповідно до змісту частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

Отже, у відповідності до визначеного статтею 374 ЦПК України переліку повноважень суду апеляційної інстанції, останній може скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. Водночас, у поданій до суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 , окрім того, що не навела в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість оскаржуваного рішення суду, виклавши у прохальній частині скарги вимогу про скасування вказаного вище заочного рішення суду, не вказує, якого саме змісту апеляційним судом вона просить ухвалити нове судове рішення.

Відтак, заявнику також необхідно уточнити прохальну частину апеляційної скарги відповідно до вимог статті 374 ЦПК України та конкретизувати викладене у апеляційній скарзі клопотання щодо ухвалення за результатами розгляду її апеляційної скарги судового рішення.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, за наведених вище обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, а особі, яка подала апеляційну скаргу надається строк вказати інші підстави для поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження вказаного вище заочного рішення суду, а також для усунення виявлених в апеляційній скарзі недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали апеляційного суду.

Такі недоліки можуть бути усунуті шляхом подання до суду нової редакції апеляційної скарги (з доданими її копіями відповідно до кількості учасників справи), яка за своєю формою та змістом відповідатиме вимогам статті 356 ЦПК України та міститиме, зокрема, зазначення: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності; 2) рішення або ухвала, що оскаржуються; 3) в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); 4) нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції; 5) клопотання особи, яка подає скаргу, тобто прохальної частини, яка буде узгоджуватися з положеннями статті 374 ЦПК України.

Особу, що подала скаргу слід попередити про те, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали в частині усунення недоліків апеляційної скарги вона буде вважатись неподаною та їй повернута згідно вимог частини другої статті 357 ЦПК України, а у разі незазначення інших підстав для поновлення строку або визнання судом їх неповажними - відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року залишити без руху.

Надати особі, яка подала апеляційну скаргу строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

У разі неподання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин для пропуску цього строку та надання доказів на їх підтвердження у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 394 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя