ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9398/23 Справа № 208/7526/20 Головуючий у першій інстанції: Івченко Т. П. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» про визнання звільнення незаконним, скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 13 вересня 2004 року перебувала у трудових відносинах з AT «Дніпровська ТЕЦ» та з 06 квітня 2009 року займала посаду техніка 1 категорії адміністративно-господарського відділу. На підставі наказу AT «Дніпровська ТЕЦ» від 19 серпня 2020 року її звільнено 31 серпня 2020 року за власним бажанням, на підставі заяви від 18 серпня 2020 року. Вважає, що звільнення відбулося незаконно, оскільки 31 серпня 2020 року нею до канцелярії AT «Дніпровська ТЕЦ» подано заяву про відкликання заяви про звільнення та її скасування, яка зареєстрована того ж дня о 08 годині 15 хвилин. Зазначає, що листом від 09 вересня 2020 року, AT «Дніпровська ТЕЦ» повідомило, що 28 серпня 2020 року від ТОВ «РКЦ» було отримано лист-підтвердження з копією наказу від 28 серпня 2020 року, щодо звільнення співробітників в порядку переводу на AT «Дніпровська ТЕЦ» 31 серпня 2020 року. 31 серпня 2020 року на підприємстві був виданий наказ щодо прийняття з 01 вересня 2020 року співробітника на посаду, яку займала позивач. Вказує, що шляхом подання адвокатських запитів, намагалася отримати копії документів, на підставі яких новий співробітник зайняв її посаду, однак листом від 15 вересня 2020 року відповідачем відмовлено у наданні відомостей, а ТОВ «РКЦ» взагалі проігнорувало адвокатський запит. Крім того, зазначає, що в результаті порушення трудових прав була заподіяна певна моральна шкода, що виразилася у стражданнях та переживаннях, яку оцінює у розмірі 10000,00 грн. Тому позивач просила визнати незаконним звільнення з посади техніка 1 категорії адміністративно-господарського відділу АТ «Дніпровська ТЕЦ»; скасувати наказ АТ «Дніпровська ТЕЦ» про припинення трудового договору (контракту) №69 від 19 серпня 2020 року; поновити на посаді техніка 1 категорії адміністративно-господарського відділу АТ «Дніпровська ТЕЦ»; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 вересня 2020 року по день поновлення на посаді, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати 483,57 грн та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за один місяць, а також стягнути моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 30 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ АТ «Дніпровська ТЕЦ» № 69 від 19 серпня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади техніка 1 категорії канцелярії АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль». Поновлено ОСОБА_1 на посаді техніка 1 категорії канцелярії АТ «Дніпровська ТЕЦ». Стягнуто з АТ «Дніпровська ТЕЦ» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 191 010,15 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді техніка 1 категорії канцелярії АТ «Дніпровська ТЕЦ». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль», посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду, з ухваленням нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що наказом №212 від 09 вересня 2004 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (на час розгляду справи апеляційним судом має повні 65 років), прийнята на роботу у ВАТ «Дніпродзержинська ТЕЦ» на посаду контролера відділу збуту, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 7-8 т.1).

На підставі постанови №160 Кабінету Міністрів України від 07 жовтня 2009 року та наказу №82 НАК «Нафтогаз України» від 04 березня 2010 року ВАТ «Дніпродзержинська ТЕЦ» перейменовано в ПАТ «Дніпродзержинська ТЕЦ».

За наказом ПАТ «Дніпродзержинська ТЕЦ» №30 від 04 квітня 2016 року, ОСОБА_1 переведена на посаду техніка 1 категорії канцелярії.

Відповідно до статуту AT «Дніпровська ТЕЦ» є правонаступником ДП «Дніпродзержинська ТЕЦ».

18 серпня 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про звільнення за власним бажанням з 31 серпня 2020 року на підставі статті 38 КЗпП України (а.с. 9 т.1).

Наказом (розпорядженням) AT «Дніпровська ТЕЦ» №69 від 19 серпня 2020 року, ОСОБА_1 звільнено з посади техніка 1 категорії з 31 серпня 2020 року за власним бажанням згідно зі статтею 38 КЗпП України (а.с. 11 т.1).

28 серпня 2020 року директор ТОВ «РКЦ» направив на адресу AT «Дніпровська ТЕЦ» лист-підтвердження №5, яким повідомив, що 28 серпня 2020 року інспектор ТОВ «РКЦ» Чміль В.В. звернулась із заявою про бажання звільнитися з посади інспектора ТОВ «РКЦ» за переводом до АТ «Дніпровська ТЕЦ» згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 КЗпП України (а.с. 48 т.1, л.д. 46 т. 2); ТОВ «РКЦ» видасть наказ про звільнення ОСОБА_2 з 31.08.2020 року за переведенням до АТ «Дніпровська ТЕЦ».

АТ «Дніпровська ТЕЦ» надіслало директору ТОВ РКЦ лист за №1202/03 з погодженням звільнити по переводу 31.08.2020 інспектора ТОВ РКЦ ОСОБА_2 для подальшої роботи на підприємстві AT «Дніпровська ТЕЦ» (а.с. 42 т.2).

За наказом (розпорядженням) ТОВ «РКЦ» №30-К від 28 серпня 2020 року з ОСОБА_2 припинено трудовий договір (контракт) та вона буде звільнена з 31 серпня 2020 року з посади інспектора консультаційного відділу на підставі пункту 5 частини першої статті 36 КЗпП України за переведенням до АТ «Дніпровська ТЕЦ» (а.с. 49 т.1).

Наказом (розпорядженням) від 31 серпня 2020 року №77 АТ «Дніпровська ТЕЦ» ОСОБА_2 прийнята на роботу з 01 вересня 2020 року до канцелярії техніком 1 категорії, що також підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_2 , виданої на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 50 т.1, а.с. 44 т.2).

31 серпня 2020 року AT «Дніпровська ТЕЦ» подало до Кам`янської державної податкової інспекції Головного управління державної податкової служби у Дніпропетровської області повідомлення про прийняття на роботу ОСОБА_2 (а.с. 52 т.1).

Відповідно до довідки МСЕК серії 12ААБ №624652 від 18 листопада 2019 року ОСОБА_2 з 01 листопада 2019 року є особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання строком до 01 листопада 2020 року (а.с. 51 т.1).

31 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до AT «Дніпровська ТЕЦ» із заявою про відкликання заяви про звільнення за власним бажанням, в якій просила вважати недійсною її заяву про звільнення від 18 серпня 2020 року, фактично ОСОБА_1 залишилась працювати на своєму робочому місці (а.с. 10 т.1).

Листом від 09 вересня 2020 року №1260/07 AT «Дніпровська ТЕЦ» повідомило ОСОБА_1 , що її заява про відкликання заяви про звільнення за власним бажанням від 18 серпня 2020 року задоволенню не підлягає, оскільки АТ «Дніпровська ТЕЦ» на її посаду запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору (а.с. 12 т.1)

Відповідно до довідки №Т від 06.11.2023, ОСОБА_1 працювала в АТ «Дніпровська ТЕЦ» з 13.09.2004 по 31.08.2020 на посаді техніка 1 категорії. Дохід за період з 01.06.2020 по 31.07.2020 склав 12089,21 грн. Середня заробітна плата складає - 6044,60 грн. (а.с. 39 т.2).

Згідно табеля обліку використання робочого часу з 01.08.2020 по 31.08.2020, останнім робочим днем техніка 1 категорії ОСОБА_1 в АТ «Дніпровська ТЕЦ» є 31.08.2020 (а.с. 41 т.2).

З табеля використання робочого часу з 01.09.2020 по 30.09.2020 вбачається, що з 01.09.2020 на посаді техніка 1 категорії в АТ «Дніпровська ТЕЦ» працює ОСОБА_2 (а.с. 40 т.2).

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40,41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Положеннями статті 38 КЗпП України визначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

У пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що працівник, який попередив власника або уповноважений ним орган про розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, вправі до закінчення строку попередження відкликати свою заяву і звільнення в цьому випадку не проводиться, якщо на його місце не запрошена особа в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації (ст. 24 КЗпП України). Якщо після закінчення строку попередження трудовий договір не був розірваний і працівник не наполягає на звільненні, дія трудового договору вважається продовженою.

У постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі №279/3334/17 вказано, що сторони трудових правовідносин не можуть в односторонньому порядку змінювати строки попередження. Працівник, який попередив роботодавця про розірвання на його вимогу трудового договору, укладеного на невизначений строк, вправі до закінчення строку попередження відкликати таку заяву, за винятком випадків, коли на його місце було запрошено особу в порядку переведення з іншого місця роботи за погодженням між керівництвом двох роботодавців. При цьому, якщо відсутнє усне чи письмове відкликання заяви про звільнення за власним бажанням і після закінчення строку трудового договору його не було розірвано, а працівник не наполягає на звільненні, дія договору вважається продовженою.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 КзпП України особі, запрошеній на роботу в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації за погодженням між керівниками підприємств, установ, організацій, не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши, що на момент відкликання ОСОБА_1 своєї заяви про звільнення за власним бажанням (31.08.2020), відповідачем вже було погоджено та запрошено на посаду працівника з іншого підприємства ТОВ «РКЦ» ОСОБА_2 , яку наказом (розпорядженням) ТОВ «РКЦ» №30-К від 28 серпня 2020 року звільнено в порядку переведення до АТ «Дніпровська ТЕЦ», - колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення на роботі, оскільки її звільнення є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України.

Колегія суддів зазначає, що, відповідно до довідки МСЕК серії 12ААБ №624652 від 18 листопада 2019 року, ОСОБА_2 з 01 листопада 2019 року є особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання строком до 01 листопада 2020 року (а.с. 51 т.1).

Щодо посилання позивача на те, що вона 01.09.2020 о 08 год. 00 хв. з`явилась до будівлі відповідача АТ «Дніпровська ТЕЦ» з метою приступити до виконання трудових обов`язків та підтвердити своє небажання звільнятись, але її не було допущено до робочого місця, колегія суддів зазначає наступне.

З копій матеріалів за зверненням ОСОБА_1 , яке зареєстроване у журналі Єдиного обліку від 01.09.2020 року за №17375, вбачається, що 01.09.2020 о 08:03 год ОСОБА_1 звернулась до поліції у зв`язку з тим, що її не допускають до роботи у АТ «Дніпровська ТЕЦ» за адресою по вулиці Заводській, 2 у м.Кам`янське.

Проте, як зазначалось вище, наказом (розпорядженням) AT «Дніпровська ТЕЦ» №69 від 19 серпня 2020 року, ОСОБА_1 звільнено з посади техніка 1 категорії з 31 серпня 2020 року за власним бажанням, а наказом (розпорядженням) від 31 серпня 2020 року №77 АТ «Дніпровська ТЕЦ» ОСОБА_2 за переведенням до АТ «Дніпровська ТЕЦ» прийнято на роботу з 01 вересня 2020 року на посаду позивачки, яка звільнилась.

У зв`язку з викладеним, підстави для допущення 01.09.2020 ОСОБА_1 до роботи на посаду техніка 1 категорії у роботодавця АТ «Дніпровська ТЕЦ» були відсутні, оскільки позивач в указаний день вже була відрахована із штату працівників АТ «Дніпровська ТЕЦ», що також підтверджується табелями обліку використання робочого часу.

Доводи позивачки ОСОБА_1 , що заява про звільнення була написана нею на пропозицію керівництва відповідача, - не спростовують наведених вище висновків апеляційного суду та не свідчать про написання заяви про звільнення під тиском представника адміністрації.

Згідно змісту позовної заяви, свою трудову крижку, у звязку із звільненням, позивачка одержала від роботодавця 30.09.2020 року; від одержання трудової книжки позивачка не відмовлялась, що також свідчить про її особисте волевиявлення щодо звільнення з 31.08.2020 року.

Статтею 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Враховуючи, що підстави для задоволення позовної вимоги про поновлення позивачки на посаді техніка 1-категорії адміністративно-господарського відділу АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль»відсутні; приймаючи до уваги, що відповідачем надані належні, допустимі та достатні докази на підтвердження правомірності дій роботодавця; враховуючи, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди є похідними від невстановлення факту незаконного звільнення, - колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, з урахуванням правового обґрунтування даних вимог.

Колегія приймає доводи апеляційної скарги про те, що відповідача не було належним чином повідомлено про розгляд справи судом першої інстанції.

Матеріали справи не містять належних доказів повідомлення відповідача про час та місце проведення судових засідань місцевим судом згідно положень статтей 128-130 ЦПК, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення з постановленням нового по суті вимог.

У першому томі на аркушах справи 62, 67, 70 наявні судові повістки про слухання справи 06.05.2021, 04.08.2021, 30.09.2021, однак докази їх належного своєчасного вручення АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль», або повернення конверту з відміткою відмови в отриманні чи відсутності адресата за вказаною адресою - у справі відсутні.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України).

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» про визнання звільнення незаконним, скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А.Єлізаренко О.В. Свистунова