ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1008/1791/12
Провадження № 6/362/203/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Тельнової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області заяву представника ОСОБА_1 адвоката Омельченко Тетяни Леонідівни про видачу дубліката виконавчого листа,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 адвоката Омельченко Т.Л. звернулася до суду із заявою, в якій просила видати дублікат виконавчого листа на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2012 року по цивільній справі №1008/1791/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

На обґрунтування заяви зазначила, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2012 року ухвалено стягувати з Відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Позивача ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісяця на кожну дитину, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі даного рішення було видано виконавчий лист №2/1008/1087/12 виданий 12.07.2012 року про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей.

Даний лист було направлено до державної виконавчої служби Путивльського районного управління юстиції та відкрито виконавче провадження ВП №49627524 від 11.1.2015 року.

26.04.2019 року від стягувача заява про повернення виконавчого документа без подальшого виконання, претензій зі сплати заборгованості станом на 26.04.2019 року не має.

Та відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувану постановлено виконавчий лист повернути стягувану.

Але на жаль оригінал виконавчого листа до Стягувача не надходив, тобто його було втрачено при пересилці.

На даний час через несплату аліментів Відповідачем, знову виникла необхідність звернення до виконавчої служби щодо примусового виконання рішення суду та для чого необхідний оригінал (дублікат) виконавчого листа.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд заяви у її відсутності, просила заяву задовольнити (а.с. 38).

Боржник до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Сторони до суду не з`явились, їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заяву, приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову до суду , тобто з 05.03.2012 року і до повноліття дітей(а.с. 18-19).

Відповідно до копії Постанови від 29.05.2019 року про повернення виконавчого документу стягувачу, в якій зазначено, що 26.04.2019 року від стягувача надійшла заява про повернення виконавчого документу без подальшого виконання, претензій зі сплати заборгованості станом на 26.04.2019 року не має (а.с. 30-31).

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У ч.3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами, відповідно до ч. 1 ст.18 Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч.1 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як встановлено п.17.4 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25 вересня 2015 року за №8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Аналізуючи зміст даних норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата. Та із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частиною 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст. 433 ЦПК України уразі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це встановлений законом строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання і стати підставою для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію припису юрисдикційного акта.

Зі змісту наведеної вище правової норми, ч. 1 ст. 433 ЦПК України, вбачається, що необхідною умовою для поновлення судом строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважність причини його пропуску позивачем у справі; при цьому доказування наявності обставин, які зумовили пропуск такого строку, за приписами статті 81 ЦПК України, покладається на заявника.

Суд має право лише поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувача та поважності причин пропуску цього строку (стаття 371 ЦПК України).

Саме такий правовий висновок міститься в Постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 року №6-711цс15.

Судом встановлено, що Постановою від 29.05.2019 року начальника відділу Путивльського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Зеновою О.В. повернуто виконавчий документ стягувачу. З заявою про видачу дубліката виконавчого листа ОСОБА_1 звернулося лише 06 грудня 2023 року після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За змістом ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій і підтверджені належними доказами.

Разом з тим, п. 21 постанови ВССУ N6 від 07 лютого 2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", перевіряючи додержання строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд має враховувати як положення ст. 22 Закону N 606-XIV, так і інші акти законодавства, якими врегульовано це питання. При цьому, відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 2677-VI виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі. Можливість поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язується з поважністю причин його пропущення. Суд може визнати поважними причинами, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дії.

Посилання представника ОСОБА_1 адвоката Омельченко Т.Л. на поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є те, що в у зв`язку ймовірною втратою при пересиланні між відділами державної виконавчої служби, що і стало однією з підстав пропуску строків.

Проте, обставини, на які посилався представник ОСОБА_1 адвоката Омельченко Т.Л., не можуть бути достатньою підставою для поновлення йому строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки вони не пов`язані з об`єктивними незалежними від стягувача обставинами, які б перешкоджали реалізувати своє право на пред`явлення виконавчого документа у визначені строки, та які б могли бути визнані судом поважними причинами пропуску строку.

Будь-яких доказів на підтвердження наявності об`єктивних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання представником ОСОБА_1 адвоката Омельченко Т.Л. не надано.

В силу ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд, а тому сам по собі факт не використання суб`єктом свого процесуального права, не може свідчити про поважність причини пропуску встановленого законодавством строку, в межах якого таке право може бути реалізоване.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В той же час, судом встановлено, що представником ОСОБА_1 адвоката Омельченко Т.Л. не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження дійсної втрати виконавчого листа, які об`єктивно давали б можливість суду зробити висновок про те, що оригінал виконавчого документа втрачено. Крім того, заявник в порушення вимог ст. 433 ЦПК України не надав жодних об`єктивних доказів, які б дали можливість зробити висновок про наявність поважних причин щодо неможливості в період з 2019 2023 років звернутися до суду про поновлення строків для пред`явлення для примусового виконання рішення суду, якій сама заявник просила повернути без подальшого виконання, претензій зі сплати заборгованості станом на 26.04.2019 року не має, на підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», статтями 3, 12, 76, 81, 371, 431, 433 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Омельченко Тетяни Леонідівни про видачу дубліката виконавчого листа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст рішення виготовлено 21.12.2023 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко