Справа №:755/276/23
Провадження №: 2/755/1030/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2023 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири недійсним, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири недійсним.

Вказану позовну заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків не більше ніж десять днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Також ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 січня 2023 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування квартири від 27 травня

2006 року, посвідченого державним нотаріусом Десятої київської державної контори Васильченко Л.О., зареєстрований в реєстрі за №1у-272.

В ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху вказувалось не те, що позовна заява не містить зазначення доказів на підтвердження того, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Десятою київською державною нотаріальною конторою 11 листопада 2004 року за реєстром №2н-2830 та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 14 грудня 2004 року за номер 4814, до матеріалів позовної заяви такі докази також не долучені.

Також вказувалось на те, що жоден із долучених до позовної заяви документів не містить підпису позивача із зазначенням дати, - на підтвердження відповідності копій письмових доказів оригіналам, які заходяться у позивача.

З метою усунення недоліків позовної заяви, позивачеві було запропоновано подати до суду докази, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме завірену належним чином копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Десятою київською державною нотаріальною конторою 11 листопада 2004 року за реєстром №2н-2830, та копії долучених до позовної заяви документів, оригінали яких знаходяться у позивача, посвідчені належним чином із проставленням дати.

Копію зазначеної ухвали суду позивачем отримано 18 січня 2023 року, що підтверджується розпискою в довідковому листі до справи.

24 січня 2023 року позивач ОСОБА_1 направив до суду заяву про забезпечення доказів, обґрунтовану тим, що на даний час у позивача відсутнє свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з чим позивач просить витребувати даний документ з Десятої київської державної нотаріальної контори. Разом з тим, позивачем не надано доказів вжиття ним заходів для отримання цього доказу самостійно.

Крім того, позивачем прогнівана вимога суду щодо надання копій долучених до позовної заяви документів, оригінали яких знаходять у позивача, посвідчених належним чином із проставленням дати.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що позивач не усунув недоліки позовної заяви відповідно до ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 12 січня 2023 року, суд убачає визначені законом підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до п. 2 ч. 13 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі повернення позовної заяви.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заходи забезпечення позову, вжитті ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 січня 2023 року підлягають скасуванню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 8, 14, 158, 175, 177, 185, 258-261, 352-354 ЦПК України, суддя -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири недійсним - вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Скасувати заходи забезпечення позову про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування квартири від 27 травня 2006 року, посвідченого державним нотаріусом Десятої київської державної контори Васильченко Л.О., зареєстрований в реєстрі за №1у-272, вжитті ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 січня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: