Справа № 711/6340/22
Провадження № 2/712/1206/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л. Є.

за участю

секретаря судового засідання Лебеденко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 219 м. Черкаси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ,

до відповідача ОСОБА_2 ,

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказуючи, що шлюб зареєстрований 10 грудня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 1901. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка зазначила, що за останні роки між нею та відповідачем склалися відносини, що привели до неможливості збереження сім`ї, вони втратили спільність інтересів і думок, часто виникають сварки, відбувся повний розлад сім`ї та примирення неможливе.

01.12.2022 позовна заява надійшла до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

02.12.2022 суддею зроблені запити щодо уточнення місця зареєстрованого проживання відповідача.

На підставі відповіді уповноваженого органу, ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.01.2023 справа була направлена за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Разом з позовом ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Судовий збір залишила за собою. Строк для примирення просила не надавати ( а.с. 8).

Також у матеріалах справи є заява відповідача ОСОБА_2 від 07.12.2022 про розгляд справи у його відсутності та визнання позову про розірвання шлюбу ( а.с. 13).

Враховуючи неявку учасників справи і надані заяви, фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 грудня 1998 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 1901 (а.с. 6), мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

На час розгляду справи сторонами не заявлено вимог про наявність майнового спору з приводу спільного подружнього майна та щодо визначення місця проживання дитини. У добровільному порядку досягнута угода про утримання дитини.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з приписами ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до ст. 10 ЦК України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За ч. 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспiльствi в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб.

Як проголошено положеннями ст. 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема ст.ст. 5, 8 вказаного міжнародного договору.

Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та втратили один до одного почуття поваги і любові.

Згідно ч. 2ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи те, що у позовних матеріалах немає відомостей про бажання позивачки змінити прізвище після реєстрації розірвання шлюбу, суд вважає доцільним залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-265, 273, 294 ЦПК України, ст. ст. 110, 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 10 грудня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 1901 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Головуючий Л. Є. Мірошниченко