Cправа № 563/1706/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

26.12.2023 року Корецький районний суд

Рівненської області

у складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Литвинчук Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Корець, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів, у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн. щомісячно і до досягнення нею 23 років, за умови, що вона продовжуватиме навчання.

Свої вимоги мотивує тим, що є дочкою відповідача. Продовжує навчання на денній, платній формі в Львівському національному університеті ім. І. Франка, юридичному факультеті. Термін навчання до червня 2026 року. Вона повністю знаходиться на утриманні матері, ОСОБА_3 . Саме мати оплачує їй недешеве навчання та оплачує вартість оренди квартири у м. Львові, оскільки навчальний заклад гуртожитком її не забезпечує. Матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку відповідач не надає. Мати проживає з її меншою неповнолітньою сестрою в м. Рівне, де також змушені орендувати квартиру. Мати є самозанятою особою, дохід має мінливий. У зв`язку з цим витрати матері на утримання неповнолітньої дочки, оренду квартири в м. Рівне, оплату навчання позивачки та оплата оренди квартири в м. Львів є досить непосильними і частину з цих витрат міг би взяти на себе відповідач.

В судовому засіданні 24.11.2023 представник позивача, адвокат Омельчук Т.В. просила задоволити позовні вимоги в повному обсязі з підстав наведених у самому позові. Вказала, що відповідач працює в ТОВ «Транс-Логістик» водієм, має стабільний заробіток, а тому відповідно може брати участь у витратах пов`язаних з навчанням та проживанням позивачки. Зазначила, що заробіток відповідача зазначений в доданій до матеріалів справи довідці є заниженим та не відповідає дійсності.

Представник відповідача, адвокат Якимчук О.М. в судовому засіданні 24.11.2023 позов визнала частково, вказала, що відповідач хоча і має стабільний заробіток, але досить не високий. Крім того, згідно судового наказу від 22.03.2023 з заробітної плати відповідача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 (меншої сестри позивачки) утримуються аліменти на її утримання в розмірі його доходу. Також, фактично на утриманні відповідача знаходиться його непрацездатна мати, ОСОБА_5 , 1954 року народження, яка потребує постійного стороннього догляду. Діти відповідача, як позивачка ОСОБА_1 , так і ОСОБА_4 по даний час є зареєстрованими за місцем його постійного проживання у с. Жадківка, Рівненського району, Рівненської області.

Відповідач судовому засіданні 24.11.2023 позов визнав частково. Вказав, що на даний час звільнився і офіційного заробітку немає. Крім того, сплачує аліменти і на неповнолітню дочку ОСОБА_4 та фактично утримує непрацездатну матір. Тому готовий сплачувати аліменти лише в сумі 2000 грн.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Позивачка, ОСОБА_1 , є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , які перебували у зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюб між ними розірвано, що підтверджується рішенням у справі №563/196/23 від 22.03.2023 року винесеним Корецьким районним судом Рівненської області. Цим самим судовим рішення підтверджується зміна прізвища матері позивачки з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

ОСОБА_1 була прийнятою на навчання з 25 серпня 2022 року до червня 2026 року у Львівський національний університет імені Івана Франка, за спеціальністю 081- Право, на денну форму навчання. Вказаний факт підтверджується договором про навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка №2524с-22 від 25.08.2022 року, договором про надання платної освітньої послуги для підготовки здобувачів вищої освіти №2524с-22 від 25.08.2022 року та довідкою про продовження стаціонарного навчання від 17.08.2023 року №7802, виданої деканатом Львівського національного університету ім. І.Франка.

Оскільки, навчальний заклад не може надати позивачу місце на проживання в гуртожитку, що підтверджується довідкою №4918 від 07.09.2023 року виданою деканатом ЛНУ ім. І. Франка, остання винаймає житло в м. Львів.

Минулого навчального року мати позивачки ОСОБА_3 орендувала та оплачувала квартиру за адресою АДРЕСА_1 , вартість орендної плати становила 10 000 гривень за місяць, щомісячно.

25 червня 2023 року позивачка переїхала до іншої квартири за адресою АДРЕСА_2 , та сплачує за договором оренди № 062 12 000 грн. в місяць.

Встановлено та сторонами не оспорювався той факт, що всі ці витрати повністю несе мати позивачки, ОСОБА_3 , яка оплачує її навчання в університеті та оренду квартири, одяг, продукти харчування та повсякденні витрати

Відповідно до довідки Жадківського старостинського округу №17-04-02/221 від 24 листопада 2023 року діти сторін, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстровані разом з відпоідачем за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з довідкою наданою ТОВ «Транс Логістик» №999 від 17 листопада 2023 року ОСОБА_2 працює в товаристві на посаді водія з 24.05.2023 року. Його дохід за період з 25.05.2023 по 31.10.2023 рок становить 64963,80 грн. Тобто, його середній заробіток за вказаний період фактично складає 12992,76 грн.

Згідно з висновком наданим КНП «Корецька міська лікарня» Корецької міської ради №38 від 25.01.2023 року мати відповідача, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує постійного стороннього догляду.

ОСОБА_5 перебуває на обліку в відділі соціального обслуговуванння громадян №3 управління обслуговування громадян Головного управління ПФУ в Рівненській області та отримує пенсію за віком в розмірі 3340,08 грн. довічно, що підтверджується довідкою №751 від 29.11.2023.

З наданих позивачем квитанцій видно, що за навчання дочки в університеті ОСОБА_6 16 лютого 2023 року сплатила 21040,50 грн. за 2 семестр 2022-2023 навчальний рік, а 22 серпня 2023 року - 23144,00 грн. за перший семестр 2023-2024 навчального року.

Відповідно до ст.8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Положеннями ч. ч. 1, 3 ст.199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дочки/сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З матеріалів справи видно, що дочка сторін навчається стаціонарно на платній формі, у зв`язку із чим не працює, потребує матеріальної допомоги на навчання, харчування, одяг, канцелярське приладдя, проїзд до місця навчання та до місця проживання, оренду житла. Крім того, загальновідомими є обставинами, які не потребують доказування, що дочка сторін повинна харчуватися, існує щоденна потреба у засобах гігієни, одязі та взутті. На даний час позивач не спроможна себе забезпечити, то саме на батьків покладається такий обов`язок.

Обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітню дочку, яка навчається, не може бути перекладено винятково на її матір. Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання повнолітньої дочки, яка навчається, на обох батьків, що забезпечить належне її утримання.

Враховуючи те, що позивач продовжує навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, знаходиться лише на утриманні матері, натомість відповідач в добровільному порядку не приймає участі в утриманні дочки, суд вважає, що відповідач, спроможний сплачувати аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

Встановлено, що відповідач офіційно працює, проблем з здоров`ям немає, отже спроможний сплачувати аліменти на дитину.

Покликання відповідача на те, що на його утриманні знаходиться мати та інша дитина(розмір аліментів становить 1/4 від доходу відповідача) жодним чином не звільняє його від обов`язку по утриманню повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, але враховується судом при визначенні розміру аліментів.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з того, що позивач не надала суду належних та допустимих доказів, про те що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі який вона просить згідно позовних вимог.

З дослідженої в судовому засіданні довідки про заробітну плату відповідача встановлено, що вона не є надто високою, а протилежного позивачкою не доведено, крім того, позивач сплачує аліменти на іншу дитину та частково утримує непрацездатну матір.

Надані представником позивача роздруковані рекламні пости з мережі інтернет ТОВ «Транс Логістик» про пропозиції роботи з прогнозованою заробітною платою 40000-50000 грн. суд не вважає належними доказами отримання відповідачем саме такої, а не іншої заробітної плати, оскільки вказане спростовується матеріалами справи.

З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності з урахуванням потреб позивача, суд вважає позов задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 2500,00 грн., щомісячно на утримання ОСОБА_1 на період навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення.

Надаючи оцінку вимогам позивача про стягнення витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката у справі, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надано: копію ордера на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Омеьчук Т.В. серії ВК № 1041228 від 05 жовтня 2023 року, договір про надання правничої допомоги №05/10/2023, додатковий договір до договору про надання правничої допомоги від 05.10.2023 року, розрахунок суми судових витрат пов`язаних з наданням послуг за договором про правничої допомоги від 09.11.2023 року, квитанція до прибуткового касового ордера від 08.11.2023 року на суму 6000,00 грн.

Крім того, 26.12.2023 представником позивача надана суду уточнююча заява з приводу витрат на правничу допомогу. Відповідно до поданої заяви розмір витрат на правничу допомогу, які понесла позивачка у зв`язку з розглядом справи становить 10645,00 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення Европейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

З урахуванням вищенаведеного, а також положень статті 11 ЦПК України, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку про те, що обсяг наданої адвокатом Омельчук Т.В. правничої допомоги, є неспівмірним з вартістю наданих послуг.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру правової допомоги адвоката Омельчук Т.В. до 4000 грн 00 коп.

На підставістатті 141 ЦПК Українипідлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі.

Керуючись статтями 10, 12, 19, 81, 89, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. щомісячно, до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 (чотири тисячі) грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя