Справа № 177/1283/22
Провадження № 2/177/84/23
У Х В А Л А

09.02.2023 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Криворізький відділ державної виконавчої служби в Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про звільнення від сплати заборгованості зі сплати аліментів та припинення стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 08.11.2022 звернулася до суду з указаним позовом та просить звільнити її від заборгованості зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також припинити стягнення аліментів за судовим наказом № № 177/1289/21, виданим 20.09.2022 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 11.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі (а.с.31).

Від представника позивача ОСОБА_5 07.02.2023 надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно з якою остання просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ № № 177/1289/21, виданий 20.09.2021 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 10.09.2021 та до досягнення дітьми повноліття.

Сторони та інші учасники справи правом на участь у судовому засіданні не скористалися, надавши суду, кожен окремо, заяви про проведення судового засідання за їх відсутності (а.с.53-55).

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заяву представника позивача ОСОБА_5 про уточнення позовних вимог, дійшов до наступного висновку.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 2 ст. 174 ЦПК України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву; відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Як визначено ст. ст. 182-183 ЦПК України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Відповідно до ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, а також до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Окрім того, у п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії в установлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова ВП ВС від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому, у разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

При цьому, при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмета позову не допускається. Верховний Суд указує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у постанові від 13.03.2018 у справі № 916/1764/17.

При цьому, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим, не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у постанові Верховного Суду в справі № 922/404/19 від 09.07.2020.

Як вбачається зі змісту поданої 07.02.2023 «уточненої» позовної заяви, представник позивача змінює предмет та підстави позову, додатково пред`являючи нові вимоги в порядку ст. 432 ЦПК України про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. При цьому, цю заяву подано після спливу строку, передбаченого ч. 3 ст. 49 ЦПК України.

Також, суд звертає увагу, що питання про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню вирішується згідно зі ст. 432 ЦПК України, на яку в заяві і посилається представник, але в порядку, визначеному Розділом VI ЦПК України, шляхом звернення до суду з відповідною заявою.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що правові підстави для прийняття «уточненої» позовної заяви відсутні, оскільки за такою заявою заявляються вимоги, які є повністю новими відносно позивача ОСОБА_1 , що не є за своїм змістом збільшенням/зменшенням розміру позовних вимог, а також суперечить положенням ч. 3 ст. 49 ЦПК України, оскільки є новою заявою, яка викладена у новій редакції та яка за своїм змістом містить в собі одночасну зміну предмету і підстав позову, що не передбачено процесуальним законом.

Наслідком відмови у прийнятті уточненої позовної заяви є повернення такої заяви позивачу.

Керуючись ст. ст. 49, 182-183, 260-261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У прийнятті заяви представника позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про уточнення позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Криворізький відділ державної виконавчої служби в Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звільнення від сплати заборгованості зі сплати аліментів та припинення стягнення аліментів на утримання дитини, - відмовити та повернути її заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: