РІШЕННЯ

Іменем України

02 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: судді Дмитрієвої М.М., за участю секретаря Сідорової А.В.,

справа № 333/1551/21

провадження № 2/333/87/23

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запорізгаз»

представник відповідача Грамчук Марина Олександрівна

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорігаз Збут»

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду

м. Запоріжжя, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу про захист прав споживачів, визнання протиправним та незаконним нарахування плати за розподіл та доставку газу, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача та третіх осіб.

ОСОБА_1 (надалі за текстом Позивач, Споживач) звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до АТ ««Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (далі за текстом Відповідач), третя особа: ТОВ «Запоріжгаз Збут», про захист прав споживачів, визнання протиправним та незаконним нарахування плати за розподіл та доставку газу.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

Позивачем 06.11.2020 року отримано рахунок № НОМЕР_1 , в якому йому запропоновано сплатити суму у розмірі 25,35 грн. за розподіл (доставку) природнього газу.

Не погоджуючись з зазначеним позивач, 26.11.2020 року направив на адресу Відповідача претензію про визнання протиправним, незаконним та безпідставним вимоги та нарахування плати за розподіл (доставку) газу.

На зазначену претензію 15.12.2020 року Відповідачем надано відповідь, якою претензія Позивача не була задоволена з посиланням на вимоги Кодексу газорозподільних систем.

Позивач вважає вимоги Відповідача про сплату нарахувань за доставку газу незаконними, з огляду на наступне.

З 20.06.2013 року Позивача, з неправомірних мотивів, наявності і заборгованості за спожитий газ, Відповідачем відключено від газорозподільної мережі, та опломбувало вхід на побутовий пристрій з використання газу (газову плиту).

Позивач зазначає, що з 2013 року через відключення та опломбування газової мережі, він газ не споживає, через що послуги з постачання газу до оселі Позивача не надавались.

Також, позивач зазначає про те, що попередній договір постачання природного газу, який діяв до часу його відключення від газорозподільної мережі в 2013 році, втратив свою чинність 01.07.2015 року після прийняття Закону України «Про ринок природного газу» 9 квітня 2015 року, оскільки з часу прийняття цього закону змінюється умови постачання газу споживачу. Позивач не давав згоди, на зміну умов договору про надання населенню послуг з газопостачання, який діяв до часу його відключення від газопостачання 20.06 2013 року.

З огляду на зазначене, Позивач вважає, що він не приєднався до Типового договору постачання газу, оскільки заяву-приєднання від третьої особи не отримував, не підписував, не споживав природний газ з 2013 року, та відповідно не має обов`язку сплачувати рахунки, попередній договір газопостачання втратив свою чинність.

Третя особа природний газ до оселі Позивача не постачає, оскільки відсутні договірні стосунки, ГРМ опломбована. Таким чином, ТОВ «Запоріжгаз Збут» - постачальник газу, не використовує газорозподільну мережу Відповідача для постачання газу до оселі Позивача.

З посиланням на те, що договір постачання газу між ОСОБА_1 та ТОВ «Запоріжгаз Збут» не укладався, як того вимагає діюче законодавство про ринок газу, договір про надання населенню послуг з газопостачання, який діяв на час опломбування и припинення газопостачання 20.06.2013 року не змінювався та втратив свою дію, газорозподільна мережа ТОВ «Запоріжгаз Збут» для постачання газу до оселі Позивача не використовує, Позивач газ не споживає, Позивач просить суд: визнати усі вимоги AT «Запоріжгаз» про сплату нарахувань плати за розподіл (доставку) газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 протиправними, незаконними та безпідставними на час прийняття рішення судом по цій справі; визнати протиправними та незаконними усі нарахування плати AT «Запоріжгаз» Запорізьке відділення за розподіл (доставку) газу за Особовим рахунком № НОМЕР_1 на час прийняття рішення судом по цій справі; скасувати усі нарахування плати AT «Запоріжгаз», Запорізьке відділення за розподіл доставку) газу за Особовим рахунком № НОМЕР_1 на час прийняття рішення судом по цій справі.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вимоги позову не визнає в повному обсязі, просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідач посилається на те, що Позивач хибно припускає, що останній споживав природний газ до 20.06.2013 року, а з цієї дати позивачу припинено у числі іншого розподіл природного газу, з огляду на наступне. 20.06.2013 року. ПАТ «Запоріжгаз» проведено опломбування ПГ-2 «Львів» із встановленням заглушки на крані опуску в домоволодінні позивача у зв`язку із заборгованістю по сплаті за спожитий газ, про що складено акт.

При цьому, обставин проведення 20.06.2013 року механічного від`єднання об`єкта позивача від газових мереж не встановлено, так само як і не встановлено факту подання ОСОБА_1 заяви про остаточне припинення користування природним газом та ініціювання припинення договору.

З огляду на викладене вище, послуга з розподілу не складається лише з фактичного переміщення природного газу розподільчою системою трубопроводів. До послуги з розподілу також входить цілодобове надання фактичного доступу замовленої потужності об`єктів споживача до газорозподільної системи, що буквально означає - наявність технічної можливості у будь-який час необхідний споживачу скористатись можливістю розпочати газоспоживання.

Тобто, оператор ГРМ, знаючи, що об`єкт позивача підключено до газорозподільної системи, підтримує належний тиск у системі з урахуванням замовленої потужності приєднаного об`єкту споживача. Дані послуги є монопольними роботами AT «Запоріжгаз», як оператора ГРМ у зоні ліцензованої діяльності - території, зокрема, м. Запоріжжя.

Послуга з розподілу природного газу не обмежується обов`язками оператора ГРМ (AT «Запоріжгаз») щодо фізичної доставки обсягів природного газу до об`єктів споживача та формування кількісних показників обсягів спожитого (розподіленого) природного газу, а включає в себе в цілому процес забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності об`єкта споживача для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу безпосередньо споживачу, і в розумінні цілого комплексу дій (заходів) оператора ГРМ, пов`язаних із забезпеченням безаварійності та належного стану ГРМ.

З 01 липня 2015 року було здійснено відокремлення функцій транспортування, розподілу та постачання природного газу, тому у відповідності до вимог діючого законодавства з 01 липня 2015 року. Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» здійснює виключно діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності та користуванні, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління і серед, суб`єктів ринку природного газу, кваліфікується як Оператор газорозподільної системи.

Типовий договір розподілу природного газу регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Відповідно до п.1.3. Договору розподілу, цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк.

Оскільки, в період з 20.06.2013 року по час розгляду цієї справи в суді оператор ГРМ підтримує належний тиск у системі з урахуванням замовленої потужності приєднаного об`єкту ОСОБА_1 та забезпечує цілодобове надання фактичного доступу замовленої потужності об`єкта позивача до газорозподільної системи, що буквально означає - наявність технічної можливості у будь-який час необхідний ОСОБА_1 скористатись можливістю розпочати газоспоживання, тому позивач приєднався до умов Договору розподілу шляхом споживання зазначених послуг.

Окрім того, Відповідач посилається на те, що Позивач із письмовою заявою про припинення йому послуг розподілу природного газу та/або про розірвання договору розподілу до оператора ГРМ не звертався.

Щодо вартості оплати за розподіл природного газу, яка нарахована споживачу ОСОБА_1 , то відповідач з посиланням на п.9 глави 6 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, зазначає про те, що вказана сума розрахована виходячи з тарифів розподілу природнього газу та замовленої потужності споживача (його об`єкта).

У відповіді на відзив Позивач твердження Відповідача, викладені і відзиві, відкидає в повному обсязі та зазначає, що вони є хибними та не відповідають вимогам законодавства, з огляду на нижчевикладене.

Відповідач хибно вважає, що Позивач приєднався до умов договору розподілу газу, мотивуючи тим, що Відповідач підтримує належний тиск у системі замовленої потужності через що позивач має можливість у будь-який час розпочати газоспоживання та скористатись можливістю розпочати газоспоживання, оскільки зазначене не відповідає чинному законодавству України.

Відповідачем у відзиві не наведені факти та не надані докази того, що Позивач підписав заяву-приєднання до договору розподілу природного газу, є сплачені Позивачем рахунки, виставлені Відповідачем для оплати за розподіл газу; є документальне підтверджене споживання природного газу.

Також, Позивач не має можливості у будь-який час розпочати газоспоживання, як хибно стверджує Відповідач, оскільки позивач не має вільного доступу до газової мережі, газопостачання з газорозподільної мережі припинено встановленням заглушки на крані спуску та його опломбування.

З приводу твердження Відповідача про те, що в разі припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу Позивач повинен сплачувати рахунки вартості послуг за договором розподілу газу на підставі пункт 9 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, то на думку Позивача тільки укладений договір розподілу газу, який, згідно ст. 11 ЦПК України встановлює права та обов`язки сторін, дає право відповідачу - посилатись на цей пункт, стверджувати це та вимагати від позивача оплати наданої послуги. Відповідач не надав жодних доказів та свідчень, що договір розподілу газу укладено з позивачем. Та, таким чином, Позивач не має обов`язку сплачувати рахунки відповідача.

Щодо вирахування вартості оплати за розподіл природного газу, яка нарахована Позивачу виходячи з тарифів розподілу природнього газу та замовленої потужності споживача (його об`єкта), то останній вказує на те, що п.9 глави 6 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем не надає оператору ГРМ права визначати замовлену потужність споживача, коли відсутність споживання природного газу складає не попередній рік, як передбачає Кодекс газорозподільних систем, а строк відсутності споживання газу складає біля восьми років.

Отже, на думку Позивача Відповідач не надав суду докази та свідчення про підтверджений обсяг природного газу об`єм (обсяг) природного газу, виділений постачальником для потреб позивача (Споживача), з яким укладено договір постачання природного газу на відповідний розрахунковий період (за період надання відповідачем позивачу рахунків - 2020 рік), підтверджений Оператором ГГС (включений до підтвердженої номінації) та доведений Оператору ГРМ у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Регулятора від 30 вересня 2015 року №2493, що в свою чергу свідчить про те, що третьою особою не укладено з позивачем договір постачання природного газу, він не використовує газорозподільну систему відповідача для переміщення газу до Споживача, таким чином, згідно з Кодексом газотранспортної системи відповідачу забороняється надавати послугу з розподілу (доставки) природного газу. За відсутності у Споживача договору постачання природного газу та/або виділених його постачальником підтверджених обсягів для потреб Споживача на відповідний календарний період Споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи.

З посиланням на зазначене, Позивач просив вимоги позову задовольнити в повному обсязі.

Згідно ч.2 ст.174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Інших заяв по суті від сторін не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Справа перебувала в провадженні судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя Ярошенко А.Г.

У зв`язку із звільненням ОСОБА_2 з посади судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя, відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 30.10.21 року справу передано в провадження судді Дмитрієвої М.М.

Ухвалою судді від 05.11.2021 року цивільну справу прийняти до свого провадження та призначено до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження.

09.06.2022 року закрито підготовче засідання у справі, справа призначена до судового розгляду по суті.

Позиція сторін по справі, заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі по мотивам, що викладені у позовній заяві.

Представник Відповідача у судовому засіданні вимоги позову не визнала та просила відмовити у їх задоволенні з огляду на їх безпідставність з підстав, викладених у відзиві.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відбитком в паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 .

Сторонами у позові та відзиві на позовну заяву визнано те, що ОСОБА_1 був споживачем послуг з газопостачання.

Зазначені обставини в силу ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

20.06.2013 року ПАТ «Запоріжгаз» у присутності ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , р/р НОМЕР_3 , проведено опломбування ПГ-2 «Львів» із встановленням заглушки на крані опуску, про що свідчить акт від 20.06.2013 року, який підписано ОСОБА_1 .

Відповідно до рахунку № НОМЕР_4 від 04.12.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , нараховано до сплати за розподіл (доставку) природнього газу 27,85 грн., з них заборгованість на 01.12.2020 року - 25,35 грн., плата за грудень 2,5 грн.

20.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся з претензією до АТ «Запоріжгаз», в якій просив припинити нараховувати незаконну плату за доставку природнього газу та скасувати нараховану суму за рахунком № НОМЕР_5 в сумі 23,35 грн.

АТ «Запоріжгаз» відповіло на зазначену претензію, у якій повідомило про те, що нарахування відбуваються відповідно до норм чинного законодавства. А для укладення договору на припинення газопостачання та розірвання договору розподілу природнього газу ОСОБА_1 слід звернутися до АТ «Запоріжгаз» з відповідною заявою.

Підставою звернення до суду стало те, що на думку Позивача плата за послуги з розподілу природнього газу не може нараховуватися за відсутності його споживання та відсутності договору про його розподіл, у тому числі шляхом акцептування його діями.

Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

З 01 липня 2015 року Публічне акціонерне товариство по газопостачання та газифікації «Запоріжгаз» на підставі ліцензії з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу серія АЕ № 642479 здійснює виключно діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності та користуванні, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Таким чином, в розумінні Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 р. № 329-VIII (далі по тексту Закон № 329-VIII) та Кодексу газорозподільних систем ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» серед, суб`єктів ринку природного газу, кваліфікується як Оператор газорозподільної системи.

Відповідно до рішення загальних зборів Товариства, затвердженого протоколом Загальних зборів акціонерів ПАТ «Запоріжгаз» № 20 від 10.04.2019 року прийнято рішення про перейменування ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» у Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління;

Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

За змістом частини другої статті 205 ЦК України, укладання договору, шляхом вчинення виключно конкретних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однієюі зсторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина1статті 634 ЦК України).

Відповідно до пункту 1.3 Типового договору розподілу природного газу, договір розподілу природного газу є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642ЦКУкраїни на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною в додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. (частина 1 статті 634 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до пункту 1.3 Типового договору розподілу природного газу, договір розподілу природного газу є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною в додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Судом, з наданим сторонами доказів встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та останній був споживачем послуг з газопостачання за вказаною адресою. 20.06.2013 року ПАТ «Запоріжгаз» проведено опломбування ПГ-2 «Львів» із встановленням заглушки на крані опуску.

Тобто, механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи не відбулося.

Послуга з розподілу природного газу є річною замовленою потужністю (РЗП), тобто обов`язковим платежем за забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи.

Матеріали справи не містить відомості про те, що позивач звертався із письмовою заявою про припинення йому послуг розподілу природного газу та/або про розірвання договору розподілу до оператора ГРМ.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).є

Таким чином, Позивач був споживачем послуг з газопостачання, яке йому було припинено 20.06.2013 року, шляхом встановленням заглушки на крані опуску, однак механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи не відбулося, з відповідною заявою Позивач не звертався.

У постанові КЦС ВС від 07.10.2021 року у справі № 468/1649/20-ц зазначено, що припинення споживання природного газу через неоплату послуг не звільняє споживача, приєднаного до системи газопостачання, від оплати послуг за забезпечення доступу до газорозподільної системи з можливістю споживання природного газу. Позивач остаточно не відмовлявся від послуг газопостачання, про розірвання договору не заявляв.

У постанові Верховного Суду від 18.02.2021 року в справі № 922/1703/20 викладено висновок згідно з яким, встановивши наявність у відповідача обсягів споживання природного газу за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, фізичне підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі у спірному періоді, наявність укладеного між сторонами договору розподілу природного газу, який не припинено, а також враховуючи те, що споживачем ні заява про остаточне припинення користування природним газом, ні уточнені заявки на величину річної замовленої потужності не подавалась, правильними є висновки суду апеляційної інстанції про існування у відповідача обов`язку оплати вартості послуг з розподілу природного газу.

Вирішуючи спір, встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд доходить обґрунтованого висновку про те, що встановлені судом обставини, а саме те, що механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи не відбулося, газова труба підведена до об`єкта споживача, на ній наявний кран, що свідчить про те, що споживання газу може відбуватись в буд-який момент, оператор ГРМ протягом всього часу підтримує належний тиск у системі та забезпечує цілодобове надання фактичного доступу об`єкта позивача до газорозподільної системи, що означає - наявність технічної можливості у будь-який час необхідний скористатись можливістю розпочати газоспоживання, механічне від`єднання відводу газопроводу від діючого газопроводу судом не встановлене, що свідчить про приєднання до мереж, що свідчить про наявність договірних правовідносин між сторонами. Припинення споживання природного газу через неоплату послуг не звільняє споживача, приєднаного до системи газопостачання, від оплати послуг за забезпечення доступу до газорозподільної системи з можливістю споживання природного газу. Позивач остаточно не відмовлявся від послуг газопостачання, про розірвання договору не заявляв.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58).

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що позивачі звільнені від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 51, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запорізгаз», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут», про захист прав споживачів, визнання протиправним та незаконним нарахування плати за розподіл та доставку газу залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 13 лютого 2022 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва