Єдиний унікальний номер 443/1542/22
Провадження № 2/448/156/23
У Х В А Л А

01.02.2023 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., перевіривши на відповідність вимогам ст.151 Цивільного процесуального кодексу України заяву представника позивача - адвоката Кінь Андрія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану в межах цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Заявник - адвокат Кінь А.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій із метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та стягнення коштів, просить накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_2 в розмірі 2 500 000 грн., які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 АТ КБ «Приватбанк».

Заяву про забезпечення позову подано заявником одночасно із пред`явленням позову до ОСОБА_2 .

Дослідивши подану заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів поданої заяви та доданих матеріалів, предметом позову є вимога позивача ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в сумі 2 500 000 грн., пред`явлена до відповідачки ОСОБА_2 . При цьому, в обґрунтування пред`явленої вимоги сторона заявника покликався на наступне: позивач ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_3 та вони фактично тривалий час проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , вели разом спільне господарство, мали спільний бюджет; відповідачка ОСОБА_2 була одружена з ОСОБА_3 , який є рідним братом позивача ОСОБА_1 , однак вони досить тривалий час не проживали як подружжя; що ОСОБА_3 брав участь у реальних бойових діях, перебував на фронті, а 21.03.2022р. такий загинув у с.Новоолександрівка під час виконання бойових обов`язків військової служби; позивачу стало відомо, що після смерті ОСОБА_3 , відповідачка ОСОБА_2 23.06.2022р. отримала одноразову грошову допомогу в розмірі 7 500 000 грн. на розрахунковий рахунок АТ КБ «Приватбанк»; позивач ОСОБА_1 вважає, що також має право на отримання частини одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю брата-військовослужбовця, яка гарантована йому Постановою КМУ від 28.02.2022р. №168.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно, тобто з метою усунення утруднення або неможливості виконання рішення.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Форма та зміст заяви про забезпечення позову мають відповідати вимогам ст.151 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, її зміст не відповідає вимогам визначеним ст.151 ЦПК України з огляду на наступне.

Так, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.151 ЦПК України, в заяві про забезпечення позову недостатньо обґрунтовано необхідність забезпечення позову, зокрема не підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає саме в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

В порушення вимог, передбачених п.5 ч.1 ст.151 ЦПК України, в заяві про забезпечення позову не зазначена ціна позову.

Крім того, в порушення п.3 та п.7 ч.1 ст.151 ЦПК України, стороною заявника до заяви про забезпечення доказів не додано доказів на підтвердження відомостей, які потрібні як для забезпечення позову, так і для обґрунтування предмету позову. Зокрема, стороною заявника не додано доказів на підтвердження наступних обставин, на які є покликання в заяві про забезпечення позову: що відповідачка ОСОБА_2 була дружиною рідного брата позивача ОСОБА_3 ; що ОСОБА_3 був військовослужбовцем, перебував в районах проведення воєнних (бойових) дій та що такий загинув (помер) при виконанні військового обов`язку (що ОСОБА_3 вважається загиблою особою, зазначеною в п.1 Постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»); що після смерті ОСОБА_3 мала місце виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої п.2 Постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»; кому була виплачена така допомога; що частина такої допомоги була виплачена саме відповідачці ОСОБА_2 . Відсутність зазначених відомостей, підтверджених належними доказами, не дає можливості суду дійти однозначного висновку, що грошові кошти, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 АТ КБ «Приватбанк», на частину яких сторона заявника просить накласти арешт, є тими грошовими коштами, які відповідачка ОСОБА_2 отримала як одноразову грошову допомогу внаслідок загибелі саме військовослужбовця ОСОБА_3 та на які, відповідно, може претендувати позивач ОСОБА_1 .

Також в заяві про забезпечення позову відсутні будь-які відомості відносно пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, так і не обґрунтовано відсутність підстав для його застосування.

Порядок застосування інституту зустрічного забезпечення унормовано приписами ст.154 ЦПК України, згідно якої суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Вимоги закону щодо змісту і форми заяви про забезпечення позову є імперативними, а отже, їх додержання є обов`язковим.

Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що подана заявником заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, то така заява за правилами ч.10 ст.153 ЦПК України підлягає поверненню заявнику.

При цьому, сторона заявника не позбавлена можливості, усунувши зазначені недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги.

Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у випадку, установленому пунктом 2 частини першої статті 7, судовий збір повертається повністю. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Відповідно до змісту п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: Статтею 7 Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI "Про судовий збір"). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

При цьому поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи. Законом № 3674-VI не передбачено граничного терміну повернення сплаченої суми судового збору.

Враховуючи вказані вище норми Закону та їх роз`яснення, вважаю, що сплачений судовий збір підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150-153, 260 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Кінь Андрія Васильовича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню заявника до суду з такою заявою, після усунення умов, що стали причинами для її повернення.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп., сплачений відповідно до квитанції №13 від 07.12.2022 року (платник: Тітик Роман Петрович, банк платника: Львівське РУ ТВБВ 10013/0255, отримувач: ГУК Львів/Жидачівська ТГ/22030101, код отримувача 38008294, банк отримувача:Казначейство України, р/р отримувача UA0013865, призначення платежу: судовий збір.

Копію ухвали надіслати стороні заявника адвокату Кінь А.В. та Тітику Р.П.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Кічак