Справа № 444/2387/22
Провадження № 2/444/104/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

31 січня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про позбавлення права на житлову площу,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про позбавлення права на житлову площу. Просять суд визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користуватися жилим приміщенням (квартирою), що за адресою: в АДРЕСА_1 з підстав зазначених у позовній заяві. Просять позов задовольнити.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак надіслали на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином за зареєстрованою адресою їхнього проживання, а також шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Оскільки, відповідачі не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подав відзиву, а позивачі не заперечують проти заочного вирішення справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані в державній (комунальній) квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою від 26.09.2022 року виданої КП "Жовківське міське виробниче управління житлово-комунального господарства" (а.с. 13).

Згідно цієї ж довідки, відповідачі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 також зареєстровані в державній (комунальній) квартирі АДРЕСА_2 .

Однак, відповідачі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживають з квітня 2022 року за вказаною адресою, що підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов від 06.04.2022 року, 04.05.2022 року, 08.06.2022 року, 13.07.2022 року, 10.08.2022 року та 12.09.2022 року (а.с.14-19).

20.04.2012 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був за вироком Жовківського районного суду засуджений до 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 13.07.2012 року, що видно з копії вироку (а.с.20-21).

З слів позивачів, після звільнення з місць відбування покарання ОСОБА_5 додому не повернувся і де на даний час перебуває їм не відомо. Щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначають, що по закінченні 9 класу він поступив в ПТУ і став проживати в м.Львів. В 2019 році за крадіжку був засуджений до умовного покарання. Згодом вчинив нові злочини і на даний час перебуває в розшуку та де він на даний час перебуває їм невідомо.

Тобто, судом встановлено, що відповідачі більше року не проживають у квартирі, не з`являються за даною адресою та не ведуть з позивачами спільного господарства.

Стаття 71 ЖК України передбачає, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Наведене також узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року, де зазначено про те, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; статті 405 ЦК).

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, рішення суду є окремою безпосередньою підставою зняття з реєстрації особи, яка визнана за рішенням суду такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Враховуючи те, що відповідачі не проживають у квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачів.

Керуючись ст. ст. 71, 72 71 ЖК України, ст. ст. 23, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням (квартирою) за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням (квартирою) за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз"яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається Львівському апеляційному суду.

Повнй текст рішення складено 31.01.2023 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.