Провадження № 2/201/1024/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Помельнікової Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

22.12.2022р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. № 3-4).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 27.12.2022р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (а.с.№15).

Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 30.03.2016р. в Самарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом №48. Від даного шлюбу у них спільних дітей немає. Причиною припинення шлюбних відносин стала відсутність взаєморозуміння и взаємоповаги, вони припинили шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно, примирення з чоловіком неможливе.

В судове засідання обидві 09.02.2023р. сторони не з`явилися.

Позивачка ОСОБА_1 в заяві до суду від 03.02.2023р., яка була подана нею до канцелярії суду, позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Також в цій заяві позивачка додаткового зазначила, що вони з відповідачем остаточного припинили шлюбні стосунки в вересні 2022р., а також просила справу розглядати за її відсутності, додатково суду зазначила, що дітей від шлюбу немає (а.с. №29).

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, які призначалися судом на 26.01.2023р. та 09.02.2023р., повторно не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Судова повістка на 26.01.2023р. разом з копією позовної заяви вручена відповідачу засобами поштового зв`язку, про що у справі наявне поштове повідомлення (а.с. № 22, 30). Судову повістку на 09.02.2023р, яка направлена судом вчасно, відповідач на поштовому відділенні не отримує з 01.02.2023р. (а.с. № 28, 31).

Крім того, про дату судового засідання 09.02.2023р. відповідач був повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. №26).

Отже, у відповідності до положень ч.ч. 7, 11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України про дати судових засідань.

Про причини неявки в судові засідання відповідач не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надіслав, також не скористався своїм правом на подачу відзиву на позов в порядку ст. 178 ЦПК України.

З урахуванням заяви позивачки від 03.02.2023р., повторної неявки відповідача при належному повідомлені у відповідності до вимог ЦПК України про дати судових засідань, суд у відповідності до положень ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалив рішення в судовому засіданні 09.02.2023р. за відсутності обох сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Підстав для ухвалення у справі заочного рішення суду немає, оскільки відсутня сукупність умов, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки ні по тексту позовної заяви, ні по тексту заяв до суду від 05.01.2023р. та 03.02.2023р. позивачка не дала згоду на ухвалення заочного рішення суду (а.с. № 4, 19, 28).

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.03.2016р. в Самарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом №48 (а.с.№5).

Від даного шлюбу у сторін спільних дітей немає, про що свідчить заява позивачки (а.с. № 29).

Судом встановлено, що спільне життя сторін, зі слів позивачки, не склалося через відсутність між подружжям взаєморозуміння и взаємоповаги.

Сторони, зі слів позивачки, припинили шлюбні відносини з вересня 2022р., та з того часу не ведуть спільного господарства.

Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені, зі слів позивачки, з вересня 2022р., з того часу не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилась, а відповідач заперечень стосовно позову не висловив, спільних дітей у подружжя немає, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

При ухваленні рішення суд зазначає період остаточного припинення шлюбно-сімейних стосунків між сторонами саме з вересня 2022р. відповідно до даних, які містить заява позивачки від 03.02.2023р., оскільки відповідач своїх заперечень проти позову (чи іншого період припинення стосунків) суду не направив.

Питання щодо зміни прізвища позивачки, відповідно до положень 113 СК України, не вирішується, оскільки остання не змінювала прізвище при реєстрації шлюбу.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею при подачі позову судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 992грн. 40коп. (а.с.№2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-130, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 30.03.2016р. в Самарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом №48 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які не мають спільних дітей - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі по оплаті судового збору у розмірі 992 грн. 40коп.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.