Справа № 572/1282/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ШЕВНІ І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу №572/1282/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та відсотків за порушення грошового зобов`язання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь інфляційні витрати у сумі 617 671 грн. 33 коп. та три відсотки річних у сумі 126 308 грн. 22 коп. за прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати матеріальної та моральної шкоди за період з 25 січня 2017 року по 29 березня 2023 року.

Згідно із позовною заявою позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 21 червня 2016 року у кримінальному провадженні №0000167 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України з призначенням відповідного покарання. Цим же вироком з відповідача на користь позивача стягнуто 685 384 грн. моральної шкоди. Вказане судове рішення набрало законної сили, в зв`язку із чим постановою в.о. начальника Сарненського РВ ДВС від 24 січня 2017 року відкрито виконавче провадження №53261523 на підставі виконавчого листа №572/3936/15-к, виданого 22 грудня 2016 року Сарненським районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 вказаних вище сум.

Позивач вказує, що за період примусового виконання рішення суду, відповідачем в рахунок відшкодування шкоди сплачено 3898 грн. 40 коп., залишок заборгованості становить 681 485 грн. 60 коп.

Отже, позивач просить стягнути з відповідача на його користь інфляційні витрати у сумі 617 671 грн. 33 коп. та три відсотки річних у сумі 126 308 грн. 22 коп. за прострочення виконання грошового зобов`язання.

В судове засідання представником позивача подано письмову заяву, відповідно до якої сторона підтримує заявлені вимоги в повному обсязі.

Відповідачем суду подано відзив на позов, згідно із яким сторона не заперечує факт наявності грошового зобов`язання перед позивачем. Відповідач вказує, що не мав матеріальної можливості в повному обсязі відшкодувати шкоду, визначену судом, оскільки перебував у місцях позбавлення волі, сплачуючи суму боргу виходячи із матеріальної можливості. Також, відповідач зазначає, що в даному випадку слід застосувати строки позовної давності, визначені законодавством у три роки, оскільки це порушення є триваючим, виникає з моменту порушення грошового зобов`язання і триває до моменту його усунення, через що вимоги підлягають до задоволення за останні три роки, що передували зверненню із цим позовом до суду.

В судове засідання представник відповідача подав письмову заяву, в якій просив відмовити позивачу у заявлених вимогах.

Сторонами заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутності, яке судом задоволено.

Інших клопотань сторонами заявлено не було.

Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу виконання грошового зобов`язання.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Із копії вироку Сарненського районного суду Рівненської області від 21 червня 2016 року встановлено, що ОСОБА_5 було визнано винним та засуджено за ч.2 ст.286 КК України за фактом вчинення дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої настала смерть потерпілої ОСОБА_6 .

Цим же судовим рішенням з ОСОБА_5 стягнуто на користь ОСОБА_3 685 384 грн. моральної шкоди.

Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 21 червня 2016 року залишений без змін ухвалою Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області від 06 грудня 2016 року, а в подальшому ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 вересня 2017 року.

Таким чином, позивачем доведено факт заподіяння відповідачем шкоди позивачеві та наявність в зв`язку із цим у ОСОБА_5 грошового зобов`язання.

В даному випадку судом враховано правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 10 квітня 2018 року, відповідно до якої приписи статті 625 ЦПК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, які можуть виникнути між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підтвердження невиконання відповідачем грошового зобов`язання позивачем надано копію постанови в.о.начальника Сарненського РВ ДВС від 24 січня 2017 року, якою було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №572/3936/15-к, виданого Сарненським районним судом Рівненської області 22 грудня 2016 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 685 384 грн. моральної шкоди, а також повідомлення за підписом начальника цього ж відділу ДВС №8914 від 22 лютого 2023 року, згідно із яким за період примусового виконання вказаного вище виконавчого листа на користь стягувача ОСОБА_3 боржником перераховано грошові кошти в розмірі 3898 грн. 40 коп., станом на 22 лютого 2023 року залишок заборгованості становив 681 485 грн. 60 коп.

Таким чином, в ході судового провадження достовірно встановлено наявність невиконаного грошового зобов`язання у ОСОБА_5 перед ОСОБА_3 у сумі 681 485 грн. 60 коп.

Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачем надано суду довідку про звільнення, яка підтверджує, що ОСОБА_5 дійсно відбував покарання на підставі вироку Сарненського районного суду Рівненської області від 21 червня 2016 року : з 06 грудня 2016 року по 26 серпня 2021 року, а також квитанцію про перерахування відповідачем позивачу грошових коштів та відохоть про нараховану заробітну плату із відповідними відрахуваннями, оскільки вказані обставини не є підставою для звільнення від виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача в частині необхідності стягнення 3 відсотків річних та індексу інфляції за прострочення грошового зобов`язання обґрунтованими.

Однак, відповідачем заявлено про застосування індексу інфляції.

В даному випадку суд враховує висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах N 910/16945/14 та N 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі N 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах N 905/2324/17 та N 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі N 924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Судом встановлено, що відповідно до позовних вимог щодо застосування відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, встановлений загальний строк позовної давності тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В зв`язку з цим до заявлених позовних ОСОБА_7 вимог повинна бути застосована позовна давність, а задоволенню підлягають вимоги за період з 29 березня 2020 року по 29 березня 2023 року - в межах трирічної позовної давності.

Виходячи із суми боргу - 681 485 грн. 60 коп. за період розрахунку 29.03.2020 - 31.12.2020 (кількість днів 278) 3 % річних становить 15 528 грн. 93 коп., за період 01.01.2021 - 31.12.2021 (кількість днів 365) 3 % річних становить 20 444 грн. 57 коп., за період 01.01.2022 - 31.12.2022 (кількість днів 365) 3 % річних становить 20 444 грн. 57 коп., за період 01.01.2023 - 29.03.2023 (кількість днів 88) 3 % річних становить 4 929 грн.10 коп. всього 61 347 грн. 17 коп.

Середній індекс інфляції за період розрахунку становив 101%, в зв`язку з чим за період з 29 березня 2020 року по 29 березня 2023 року сума інфляційних витрат, виходячи з суми бору відповідача становитиме 338 149 грн. 89 коп.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають до задоволення частково.

На підставі наведеного, ст.ст. 546, 610, 611, 625, 1046, 1047, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 (жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (жителя АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ) про стягнення інфляційних витрат та відсотків за порушення грошового зобов`язання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму інфляції за період з 29 березня 2020 року по 29 березня 2023 року в розмірі 338 149 грн. 89 коп. та 3 відсотки річних від простроченої суми за період з 29 березня 2020 року по 29 березня 2023 року у сумі 61 347 грн. 17 коп., всього 399 497 грн. 06 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 1073 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: