Провадження № 2-о/752/24/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 січня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Машкевич К.В.

при секретарі - Гненик К.П.

за участі заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація про встановлення факту постійного проживання без реєстрації, суд

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просить встановити факт його постійного місця проживання без реєстрації місця проживання з 23 січня 1996 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він не може реалізувати своє право на участь у приватизації державного житлового фонду, а саме двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_2 .

Вказує, що він не має можливості сформувати необхідний перелік документів для її приватизації через відсутність документа, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду у період з 23 січня 1996 року по 27 травня 2004 року, за адресою АДРЕСА_2 .

Заявник зазначає, що народився і мешкав у місті Києві. З 04 липня 1991 року по 23 січня 1996 року був зареєстрований і мешкав за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до архівних даних РТЦК та СП, знятий з військового обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з вибуттям до Подільського району м. Києва.

У період з 23 січня 1996 року по 27 травня 2004 року постійно проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 у квартирі тещі - ОСОБА_3 разом з дружиною ОСОБА_4 та синами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

З 27 травня 2004 року по 02 березня 2020 року був зареєстрований і мешкав за адресою: АДРЕСА_1 .

На даний час проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Посилається, що право на проживання за останньою адресою реєстрації він отримав, 21 жовтня 2020 року як учасник бойових дій отримавши від Київського міського голови ордер на двокімнатну квартиру.

В зв`язку з тим, що він вирішив скористатись правом на приватизацію квартири за адресою АДРЕСА_2 , у нього виникли труднощі через неможливість надання доказів, що підтверджують реєстрацію, участь в приватизації та невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.

Враховуючи те, що іншим чином підтвердити факт постійного проживання без реєстрації, з 23 січня 1996 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , він не має можливості, вважає надані докази достатніми, і просить задовольнити заяву.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в судовому в порядку окремого провадження.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 09 листопада 2021 року цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація про встановлення факту постійного проживання без реєстрації прийнято до провадження судді Машкевич К.В.

Заявник заяву та його представник заяву підтримали, просили задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, розгляд справи просив проводити без його участі.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає, у тому числі, справи про встановлення факту, що мають юридичне значення.

За правилами ст. 315 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Києві.

З 04 липня 1991 року по 23 січня 1996 року був зареєстрований і мешкав за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.11).

У період з 23 січня 1996 року по 27 травня 2004 року постійно проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 у квартирі тещі - ОСОБА_3 разом з дружиною ОСОБА_4 та синами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

З 27 травня 2004 року по 02 березня 2020 року був зареєстрований і мешкав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

На підстві розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 25 жовтня 2019 року № 943 на ім`я заявника 31 жовтня 2019 року видано ордер на житлове приміщення № НОМЕР_2 серія Б на право зайняття житлового приміщення площею 30,90 м2, яке складається з 2 кімнат в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.16).

З 02 березня 2020 року та по теперішній час заявник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.23).

Після отримання зазначеного ордеру заявни вирішив скористатись своїм правом на приватизацію даного житлового приміщення.

Під час підготовки документів, передбачених п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, було встановлено, що у нього відсутній документ, який підтверджує невикористання ним чеків для приватизації державного житлового фонду за період з 23 січня 1996 року по 27 травня 2004 року. Не проведено розрахунок житлововими чекамиза попередню приватизацію житла на АДРЕСА_3 .

Для отримання необхідної інформації представник заявника звернувся з адвокатським запитом від 05 лютого 2021 року до Державної міграційної служби України (ДМС), отримавши відповідь, де зазначалось, що надати відомості про реєстрацію місця проживання заявника за період з 01 січня 1995 року по 31 грудня 2005 року не вбачається за можливе через те, що відомості про реєстрацію місця проживання осіб зберігалися в картотеці до надходження талонів зняття з реєстрації місця проживання в Україні, після чого вилучались і знищувались, а талони зняття з реєстрації місця проживання в Україні зберігалися в картотеці до надходження відомостей про реєстрацію місця проживання осіб за новим місцем проживання або протягом шести років, після чого вилучались і знищувались.

З відповіді на адвокатський запит до Подільської РДА м. Києва від 23 березня 2021 року №106-2002 вбачається, що дані щодо реєстрації заявника є за період з 27 травня 2004 року по 02 березня 2020 року.

З відповіді військового комісаріату ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 вбачається, що відповідно до архівних даних РТЦК та СП, ОСОБА_1 знятий з військового обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з вибуттям до Подільського району м. Києва. Будь-яких інших відомостей щодо перебування ОСОБА_1 на військовому обліку військовозобов`язаних у Шевченківському районі у м. Києві військовому комісаріаті у період з 01 січня 1995 по 20 травня 2004, у РТЦК та СП відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що заявнику для отримання довідки про невикористання права на безоплатну приватизацію необхідно для наступної реалізації права на приватизацію житлового приміщення, а саме квартири за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно із ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають протягом тривалого часу.

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло або шляхом приватизації житла у гуртожитку (у випадках, передбачених цим Законом), або шляхом отримання соціального житла (відповідно до цього Закону та Закону України «Про житловий фонд соціального призначення») або шляхом самостійного (на власний розсуд, за власні чи залучені кошти) вирішення свого (своєї сім`ї) житлового питання (відповідно до цивільного законодавства України).

Статтею 4 зазначеного Закону визначено, що громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради. Приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, громадянином до органу приватизації подаються документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.

Документом, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка, видана органом приватизації за попереднім місцем проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими доказами, показаннями свідків.

Той факт, що заявник ОСОБА_1 постійно проживав без реєстрації місця проживання, у період з 23 січня 1996 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, підтверджений зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами у справі.

З показів свідків - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були надані в судовому засіданні 23 січня 2023 року вбачається, що заявник разом зі своєю дружиною та дітьми у період з 23 січня 1996 року по 27 травня 2004, проживали в квартирі АДРЕСА_4 .

Таким чином, свідки підтвердили факт постійного проживання заявника за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 23 січня 1996 року по 27 травня 2004 року.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 76, 81, 293, 294, 315, 319, ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація про встановлення факту постійного проживання без реєстрації, - задовольнити.

Встановити факт постійного місця проживання без реєстрації місця проживання ОСОБА_1 з 23 січня 1996 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація, ЄДРПОУ № 37308812, м. Київ, пр-т Голосіївський, 42.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.В. Машкевич