Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Арапіної Н.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 та споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються позивачем. 11 жовтня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги щодо виконання грошових зобов`язань з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Крім того, з 01 травня 2018 року відповідач не виконує зобов`язання по оплаті послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, внаслідок чого утворилася заборгованість. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01 липня 2015 року по 01 травня 2018 року у розмірі 18 114,18 грн., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01 липня 2015 року по 01 травня 2018 року у розмірі 10 414,65 грн., заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01 травня 2018 року по 30 червня 2021 року у розмірі 20 195,61 грн., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01 травня 2018 року по 30 червня 2021 року у розмірі 43 958,53 грн. та судові витрати.

18 жовтня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та витребувано у Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна» (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська 4-В) належним чином завірені матеріали щодо права власності/користування квартирою АДРЕСА_1 .

05 січня 2022 року ухвалою суду у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

11 січня 2023 року ухвалою суду позову заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги було залишено без руху, оскільки позивачу необхідно зазначить період заборгованості відповідача за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які спожиті з 01 травня 2018 року та чим це підтверджується.

16 січня 2023 року ухвалою суду постановлено продовжити розгляд справи за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 56, 57) та споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються позивачем (а.с. 11-14, 16-35, 37).

Згідно розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги у відповідача виникла заборгованість, яка складається із заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01 липня 2015 року по 01 травня 2018 року у розмірі 18 114,18 грн., заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01 липня 2015 року по 01 травня 2018 року у розмірі 10 414,65 грн., заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01 травня 2018 року по 30 червня 2021 року у розмірі 20 195,61 грн., заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01 травня 2018 року по 30 червня 2021 року у розмірі 43 958,53 грн. (а.с. 7, 8, 86, 97).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01 липня 2015 року по 01 травня 2018 року у розмірі 18 114,18 грн., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01 липня 2015 року по 01 травня 2018 року у розмірі 10 414,65 грн., заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01 травня 2018 року по 30 червня 2021 року у розмірі 20 195,61 грн., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01 травня 2018 року по 30 червня 2021 року у розмірі 43 958,53 грн.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідач скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково, а саме, заборгованість за послуги з централізованого опалення спожиті з 01 травня 2018 року у розмірі 20 195,61 грн. та заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води спожиті з 01 травня 2018 року у розмірі 11 061,96 грн., оскільки у квартирі відповідача з 30 травня 2006 року встановлено лічильник гарячої води. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності за вимоги про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення спожиті до 01 травня 2018 року у розмірі 18 114,18 грн. та заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води спожиті до 01 травня 2018 року у розмірі 10 414,65 грн.

На підтвердження відзиву відповідач надав суду копію свідоцтва про приймання лічильника води (а.с. 61), копію фотокартки лічильника води (а.с. 62).

Представник позивача скористався своїм правом подачі відповіді на відзив, відповідно до якого позовні вимоги підтримав в повному обсязі, оскільки відповідач, як власник квартири за адресою: АДРЕСА_2 зобов`язаний оплатити заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Розрахунок заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_2 , детально відображає нарахування, оплати споживача, спожиті Гкал, м. куб. води, є належним та допустимим доказом.

За змістом ст.ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг, на час виникнення спірних правовідносин, регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ч. 1 ст. 2 якого предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач) (ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (ч. 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.

Судом встановлено, що 28 березня 2018 року в газеті «Хрещатик» № 34 (5085) опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (а.с. 41, 42).

11 жовтня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги щодо виконання грошових зобов`язань з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 9, 10, 40).

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору цесії Позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в квартирі АДРЕСА_1 , а саме, заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 18 114,18 грн. та заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 10 414,65 грн. (а.с. 9, 10).

Крім того, судом встановлено, що відповідач не виконує зобов`язання по оплаті послуг з централізованого опалення, внаслідок чого за період з 01 травня 2018 року по 30 червня 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 20 195,61 грн., а також відповідачі не виконують зобов`язання по оплаті послуг з централізованого постачання гарячої води, внаслідок чого за період з 01 травня 2018 року по 30 червня 2021 року утворилася заборгованість у розмірім 43 958,53 грн.

Щодо твердження відповідача про наявність у квартирі з 30 травня 2006 року засобів обліку гарячої води, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 20 Закону, п. п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до пункту 11 Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю. пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Однак відповідачем не надано належних та допустимих доказів щомісячної передачі показань квартирного засобу обліку гарячої води позивачу для можливості здійснення нарахування вартості послуги з надання централізованого постачання гарячої води за фактичне споживання води.

Також, відповідачем не надано належних та допустимих доказів неотримання послуг з постачання гарячої води.

Крім того, позивач не визнав позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01 липня 2015 року по 01 травня 2018 року у розмірі 18 114,18 грн., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01 липня 2015 року по 01 травня 2018 року у розмірі 10 414,65 грн., оскільки позивачем пропущено строк позовної давності.

Представник позивача заперечував проти застосування строку позовної давності та зазначив, що оскільки, між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Київенерго» договір про відступлення права вимоги № 602-18 було укладено 11 жовтня 2018 року, то обчислення строків позовної давності щодо стягнення заборгованості з оплати спожитих послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води до 01 травня 2018 року відповідно з ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України починається з моменту укладання вищезазначеного договору про відступлення права вимоги.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня. коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності є підставою для відмови у позові.

Однак, заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (ст. 262 ЦК України).

Також відповідно до п. 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Карантин в Україні було встановлено з 12 березня 2020 року і було не одноразово продовжено, на даний час його продовжено до 30 квітня 2023 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01 липня 2015 року по 12 березня 2017 року.

Зі змісту розрахунку заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та за послуги з централізованого постачання гарячої води вбачається, що станом на 12 березня 2017 року у відповідача була наявна заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 10 764,23 грн., а за послуги з централізованого постачання гарячої води - 0 грн.

Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за послуги з централізованого опалення та за послуги з централізованого постачання гарячої води з вирахуванням заборгованості станом на 12 березня 2017 року.

З урахуванням викладеного позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягають задоволенню частково: заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 12 березня 2017 року по 01 травня 2018 року у розмірі 7 349,95 грн. (18 114,18 грн. - 10 764,23 грн.), заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 12 березня 2017 року по 01 травня 2018 року у розмірі 10 414,65 грн., заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01 травня 2018 року по 30 червня 2021 року у розмірі 20 195,61 грн., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01 травня 2018 року по 30 червня 2021 року у розмірі 43 958,53 грн.

Позивачем понесено судові витрати пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи у розмірі 33 грн. 00 коп. (а.с. 6) та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 270 грн. 00 коп. (а.с. 47).

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Отже, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи у розмірі 33 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку.

Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 81 918,74 грн., а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1 997,60 грн. (81 918,74 грн. х 100% : 92 682,97 грн. =88 % х 2270,00 грн.).

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 257, 261, 262, 267, 319, 322, 512, 514, 525, 526, 610, 612 ЦК України, ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, ст. ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», , юридична адреса: 01001, пл. Франка, 5, м. Київ, заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 12 березня 2017 року по 01 травня 2018 року у розмірі 7 349 (сім тисяч триста сорок дев`ять) грн. 95 коп., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 12 березня 2017 року по 01 травня 2018 року у розмірі 10 414 (десять тисяч чотириста чотирнадцять) грн. 65 коп., заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01 травня 2018 року по 30 червня 2021 року у розмірі 20 195 (двадцять тисяч сто дев`яносто п`ять) грн. 61 коп., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01 травня 2018 року по 30 червня 2021 року у розмірі 43 958 (сорок три тисячі дев`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 53 коп.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», , юридична адреса: 01001, пл. Франка, 5, м. Київ, судові витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи у розмірі 33 (тридцять три) грн. 00 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 997 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто сім) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна