ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/16594/22

Провадження № 22-ц/4820/267/23

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.

розглянувши без повідомлення учасників справи справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2022 року, суддя Карплюк О.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

встановив:

У серпні 2022 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дочки, ОСОБА_3 в розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення дитиною вісімнадцяти років.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.11.2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2022 року і досягнення дитиною повноліття.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.11.2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5500 грн. судових витрат на правничу допомогу. Вирішуючи спірне питання розподілу між сторонами судових витрат на правничу допомогу суд виходив із доведеності цих витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив додаткове рішення суду про стягнення витрат на правничу допомогу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким зменшити розмір стягуваної суми до 1500 грн.

В обґрунтування доводів скарги зазначив, що зі змісту наданих позивачем документів не вбачається надання представником позивача правової допомоги в у розмірі 5500 грн. Адвокат Любовецької І.І. не брав участі у судових засіданнях у даній справі, не підготував жодного процесуального документа, крім позовної заяви та заяви про стягнення судових витрат. Суд також не врахував часткове задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Розгляд справи проведений в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.07.2022 року між ОСОБА_2 та адвокатом Порозовим Д.В. укладено договір про надання правової допомоги, (далі - Договір), відповідно до умов якого адвокат надає замовнику консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього в судах, інших державних органах та установах.

Згідно з п. 3.1 Договору порядок розрахунків та винагорода за правову допомогу, передбачену в п.п. 1.2. Договору, визначається додатковою угодою сторін.

У додатковій угоді №1 до договору про надання правової допомоги від 20.07.2022 року б/н сторони погодили фіксований розмір гонорару за надання правової допомоги в даній справі в сумі 5500 грн. Перелік наданих послуг зазначається в акті наданих послуг (виконаних робіт).

Відповідно до квитанції АТ КБ «Приватбанк» на банківську картку адвоката Порозова Д.В. позивачем перераховано 5500 грн. за правову допомогу згідно з рахунком-фактурою від 21.11.2022 року, складеною адвокатом Порозовим Д.В.

Як вбачається зі змісту акту наданих послуг від 21.11.2022 року, між сторонами погоджено надання адвокатом позивачу наступних юридичних послуг: «прибуття до суду, очікування судових засідань, послуги з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складання позовної заяви суду (в тому числі формування додатків (копій документів) до позовної заяви, подачі позову до суду, складання документів правового характеру (клопотання про витребування доказів), заяв до суду, ознайомлення з матеріалами справи, в тому числі з відзивом на позов відповідача ОСОБА_1 , обговорення з замовником, роз`яснення та формування правової позиції по відзиву, витребування доказів (адвокатській запит), відправка поштової кореспонденції (адвокатський запит), проїзд власним транспортом з офісу до установи щодо отримання інформації на адвокатській запит (в тому числі в зворотному напрямку), покупка марок у відділенні поштового зв`язку для направлення судом позову і судової повістки відповідачу у зв`язку з недофінансуванням судової системи, отримання рішення суду та виконавчого листа (негайне виконання за перший місяць), інші види професійної правничої допомоги, пов`язані зі справою».

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи, що докази понесення витрат на правничу допомогу стороною відповідача були отримані 25.11.2022 року, тобто в день ухвалення оскаржуваного додаткового рішення, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи відповідача щодо неможливості подати відповідне клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу до суду першої інстанції.

За наявності заперечень учасника справи, яким є по суті доводи, викладені в апеляційній скарзі про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, колегія суддів зобов`язана оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно з п.4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» установлено: представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності щодо надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування в кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адмінвідповідальності під час розгляду справи про адмінправопорушення; надання правової допомоги свідку в кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адмінправопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача в кримінальному провадженні; представництво інтересів фіз- і юросіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших держорганах, перед фіз- та юрособами; представництво інтересів фіз- і юросіб, держави, органів держвлади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо іншого не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі № 211/3113/16-ц).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Дослідивши додані до заяви про ухвалення додаткового рішення докази, колегія суддів дійшла висновку, що відшкодування понесених позивачем адвокатських витрат у визначеній судом першої інстанції сумі не відповідає вищевказаним критеріям розумності та співмірності. Зважаючи на складність справи, а саме предмет доказування, складність застосування норм права та збору доказів у даній справі, а також складення адвокатом процесуальних документів у даній справі, а саме, позовної заяви, клопотання про витребування доказів та заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає, що розмір правничої допомоги заявленої позивачем до відшкодування у розмірі 5500 грн. є значно завищеним.

Так, подана адвокатом Порозовим Д.В. до суду позовна заява не є значною за обсягом, а інші процесуальні документи не є складними за своїм змістом. Судовий розгляд було проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Крім того, адвокатом включено до переліку наданих юридичних послуг, послуги, які не відносяться за своїм змістом до правової допомоги, як то відправка поштової кореспонденції, проїзд власним транспортом з офісу до установи щодо отримання інформації, придбання поштових марок у відділенні поштового зв`язку, а тому витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу. Також, оскільки розгляд справи відбувся без участі сторін, витрати адвоката на прибуття до суду, очікування судових засідань також не підлягають відшкодуванню.

Суд першої інстанції не взяв до уваги вищенаведені правові позиції Верховного Суду при вирішенні спірного питання, зокрема, щодо того, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Враховуючи встановлені обставини справи, з огляду на принципи розумності та справедливості, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача, з 5500 грн. до 2500 грн.

З огляду на наведене, враховуючи, що позов задоволено частково на 60% (3000 грн. : (5000 грн. :100)), відповідно до положень ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу понесені позивачем у суді першої інстанції підлягають відшкодуванню у розмірі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1500 грн. (2500 грн. х 60%/100%).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2022 року змінити в частині розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Судді: Р.С.Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова