Справа № 680/692/22
№2/680/25/23
УХВАЛА
"02" лютого 2023 р. смт Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Яцини О.І.,

за участю секретаря судового засідання Стандрійчук М.П.,

позивачки ОСОБА_1 ,
представника позивачки адвоката Клюки В.Ф.,
представника відповідача Міністерства оборони України Григорчука С.А.,

представника третьої особи ОСОБА_2 - адвоката Радамовського М.М.,

представника третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоушицької селищної ради Хмельницької області, Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,
в с т а н о в и в :
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів у якому просила визнати факт сумісного проживання однією сім`єю її та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу у період з 01 січня 2017 року по 20 липня 2022 року.

Свої вимоги мотивує тим, що вона з січня 2017 року спільно разом із ОСОБА_2 та її дочкою почади проживати, в АДРЕСА_1 .

01 березня 2022 року ОСОБА_2 був призваний на військову службу по мобілізації. 23 липня 2022 року позивачка отримала від військової частини де проходив службу ОСОБА_2 повідомлення про те, що він загинув при захисті Батьківщини. В подальшому письмово їй було надіслано сповіщення про смерть ОСОБА_2 від 22 липня 2022 року № 2/225 ВЧ НОМЕР_1 .

Зазначила, що Новоушицька селищна рада та Міністерство оборони України не визнають факту проживання їх однією сім`єю.

Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали.

Представник відповідача Міністерства оборони України у судовому засіданні проти позову заперечив, просив закрити провадження в справі, оскільки така повинна розглядатися в порядку адміністративного судочиства.

Представник третьої особи адвокат Радамовський М.М. у судовому засіданні проти позову заперечив.

Представник третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 при вирішені справи покладався на думку суду.

Відповідач Новоушицька селищна рада будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, у судовому засідання представника не направила, подала до суду заяву про визнання позову.

Заслухавши доводи учасників справи, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертається увага судів, що розгляд справ про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Проаналізувавши доводи сторони позивачки, які зазначені у позовній заяві, суд дійшов до висновку, що вона звертаючись до суду із вимогою про встановлення факту, що має юридичні наслідки не вказала, які особисті чи майнові права виникнуть, зміняться чи будуть припинені за умови встановлення такого факту.
Більше того, із поданого позову не вбачається, що встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Натомість, із доданої до позовної заяви ухвали Новоушицького районного суду Хмельницької області від 26 вересня 2022 року видно, що позивачка вже зверталась до суду в порядку окремого провадження із аналогічною вимогою і судом було встановлено, що метою звернення ОСОБА_1 із заявою було встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для отримання одноразової грошової допомоги від держави у зв`язку з загибеллю військовослужбовця ОСОБА_2 та набуття статусу члена сім`ї загиблого.
Враховуючи обставини у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що між позивачкою та відповідачем Міністерством оборони України існує реальний спір, що не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, натомість позивачка звернулась до суду лише із вимогою про встановлення юридичного факту, що у свою чергу зумовить подальше звернення до суду.
Згідно із ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Стаття 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції Закону України № 2489-IX від 29 липня 2022 року, передбачає, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Стаття 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції закону № 5040-VI від 04 липня 2012 року, передбачала, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до частини третьої статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Згідно частиною шостою статті 16-3 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
З позовної заяви вбачається, що фактично виник спір між позивачкою та Міністерством оборони України з приводу призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця - соціальної виплати, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідачем у справі є орган державної влади суб`єкт владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства.
Тобто між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до частини другої статті 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а згідно з пунктом 3 частини шостої цієї ж статті для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Зазначений спір є публічно-правовим, тому дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та підлягає розгляду в порядку позовного провадження за правилами КАС України.
Згідно з п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
З огляду на викладене та з урахуванням того, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, справа підлягає розгляду за правилами адміністративного, а не цивільного судочинства, тому провадження у справі слід закрити.
Роз`яснити позивачці її право на звернення до суду з даним позовом в порядку адміністративного судочинства.
На підставі наведеного, керуючись ст. 255, 259, 260, 261, 352-354 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Новоушицької селищної ради Хмельницької області, Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у зв`язку із тим, що справу не належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що дані позовні вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 02 лютого 2023 року.

Суддя О. І. Яцина