Справа № 603/434/22
Провадження №2/603/17/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2023 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Галіяна І.М.

за участі:

секретаря судового засідання Б`єлі Д.С.

учасників справи:

представника позивача Кравець М.В.

відповідача ОСОБА_1

представника третьої особи Кварцяної М.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Монастириської міської ради, третя особа на боці позивача служба у справах дітей Монастириської міської ради до ОСОБА_1 про відібрання дітей від батька без позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог.

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Монастириської міської ради (далі-позивач) 24.10.2022 року звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 (далі-відповідач) про відібрання малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від батька ОСОБА_1 , без позбавлення його батьківських прав та передачу дітей органу опіки та піклування виконавчого комітету Монастириської міської ради для подальшого їх влаштування.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель с.Дубенка Чортківського (Монастириського) району Тернопільської області, самостійно виховує п`ятеро дітей: 3 власних дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та 2 дітей-сиріт: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які є дітьми його померлої дружини, та влаштовані під його опіку відповідно до розпорядження голови Монастириської райдержадміністрації від 31.08.2020 року № 209/02-10/01.

Відповідно до повідомлення сектору поліцейської діяльності №1 (м.Монастириська) відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції в Тернопільській області, від 17.10.2022 № 1958/111/01-2022, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ., житель с. Дубенка Чортківського (Монастириського) району, 16.10.2022 року близько 20 год 05 хв та 20 год 26 хв за місцем спільного проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до підопічної неповнолітньої ОСОБА_4 .

В ході розгляду даного повідомлення 17.10.2022 року працівниками служби у справах дітей, центру надання соціальних послуг та працівниками поліції було здійснено виїзд за місцем проживання дітей та батька. Встановлено, що в ніч з 16 на 17.10.2022 року, дитина-сирота ОСОБА_4 , ночувала у сусідки. У ході бесіди з нею з`ясовано, що ввечері 16.10.2022 року опікун дитини ОСОБА_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння погрожував їй, обзивав нецензурними словами, стукав у вікна сусідки, у якої вона ховалася, сильно кричав. Дівчинка боялася йти додому. Злякалися криків і брати ОСОБА_6 . З її слів, такі конфлікти у сім`ї відбувалися часто.

17.10.2022 року у зв`язку із загрозою для життя і здоров`я для дітей, неналежним виконанням обов`язків опікуна, проведено оцінку рівня безпеки дітей та відібрано підопічних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - дітей-сиріт від опікуна ОСОБА_1 та влаштовано до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації.

Також, у зв`язку із загрозою для життя та здоров`я дітей та неналежним виконанням батьківських обов`язків батьком, проведено оцінку рівня безпеки дітей та відібрано малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від батька ОСОБА_1 . Влаштовано ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

17.10.2022 прийнято рішення виконавчого комітету №176 «Про негайне відібрання дітей».

Протягом року до Служби у справах дітей, старости села Дубенка надходили скарги та зауваження щодо неналежного виховання дітей ОСОБА_1 .

09.08.2022 головним спеціалістом Служби у справах дітей та директором Центру надання соціальних послуг було проведено обстеження умов проживання дітей-сиріт ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Внаслідок обстеження було встановлено, що діти проживають у неналежних умовах.

ОСОБА_1 ніде не працює, зловживає алкоголем, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду, не проявляє інтересу до внутрішнього світу дітей. Кошти, які виплачуються на утримання дітей використовує не за призначенням, на власні потреби.

Листом сектору поліцейської діяльності №1 (м. Монастириська) від 19.10.2022 року №1975/111/01-2022 було надано інформацію щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за 2022 рік, з них 5 разів за невиконання батьком обов`язків щодо виховання дітей.

Сім`ю ОСОБА_1 було взято під соціальний супровід згідно із витягу з наказу Центру надання соціальних послуг №115-од від 03.03.2021 і 17.10.2022 знято із соціального супроводу.

ІІ. Процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області від 28.10.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

23.11.2022 року ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

ІІІ. Позиції сторін.

У зв`язку із ухиленням та свідомим нехтуванням батьком своїми обов`язками відносно утримання та виховання малолітніх дітей позивач просив відібрати від відповідача його малолітніх дітей без позбавлення його батьківських прав.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав зазначених в позові, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позовних вимог щодо відібрання від нього його малолітніх дітей не заперечував та надав суду письмову заяву де вказав, що позов визнає в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечувала та просила його задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Так, 26.01.2012 року в виконкомі Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №1.

За час перебування в шлюбі в подружжя народилося троє дітей: син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.09.2020 року, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 10.09.2020 року), син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 03.09.2012 року).

ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 32 років дружина відповідача ОСОБА_10 померла (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 11.05.2020 року).

Малолітні діти ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 після смерті дружини відповідача залишилась проживати з батьком за адресою: АДРЕСА_2 .

Окрім трьох власних дітей з відповідачем залишились проживати двоє дітей сиріт: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які є дітьми його померлої дружини та влаштовані під його опіку відповідно до розпорядження голови Монастириської райдержадміністрації від 31.08.2020 року №209/02-10/01.

Згідно повідомлення сектору поліцейської діяльності №1 (м.Монастириська) відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції в Тернопільській області, від 17.10.2022 № 1958/111/01-2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель с. Дубенка Чортківського району, 16.10.2022 року близько 20 год 05 хв та 20 год 26 хв за місцем спільного проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до підопічної неповнолітньої ОСОБА_4 .

В ході розгляду даного повідомлення 17.10.2022 року працівниками служби у справах дітей, центру надання соціальних послуг та працівниками поліції було здійснено виїзд за місцем проживання дітей та батька. Встановлено, що в ніч з 16 на 17.10.2022 року, дитина-сирота ОСОБА_4 , ночувала у сусідки. У ході бесіди з нею з`ясовано, що ввечері 16.10.2022 року опікун дитини ОСОБА_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння погрожував їй, обзивав нецензурними словами, стукав у вікна сусідки, у якої вона ховалася, сильно кричав. Дівчинка боялася йти додому. Злякалися криків і брати ОСОБА_6 . З її слів, такі конфлікти у сім`ї відбувалися часто, що підтверджуєтьсся Актом обстеження умов проживання від 17.10.2022 року.

17.10.2022 року у зв`язку із загрозою для життя і здоров`я для дітей, неналежним виконанням обов`язків опікуна, проведено оцінку рівня безпеки дітей та відібрано підопічних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - дітей-сиріт від опікуна ОСОБА_1 та влаштовано до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації.

Також, у зв`язку із загрозою для життя та здоров`я дітей та неналежним виконанням батьківських обов`язків батьком, проведено оцінку рівня безпеки дітей та відібрано малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від батька ОСОБА_1 , що підтверджується Актами проведення оцінки рівня безпеки дитини.

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 влаштовано в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

17.10.2022 року прийнято рішення виконавчого комітету №176 «Про негайне відібрання дітей».

Протягом року до Служби у справах дітей, старости села Дубенка надходили скарги та зауваження щодо неналежного виховання дітей ОСОБА_1 .

09.08.2022 головним спеціалістом Служби у справах дітей та директором Центру надання соціальних послуг було проведено обстеження умов проживання дітей-сиріт ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . Внаслідок обстеження було встановлено, що діти проживають у неналежних умовах.

ОСОБА_1 ніде не працює, зловживає алкоголем, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду, не проявляє інтересу до внутрішнього світу дітей. Кошти, які виплачуються на утримання дітей використовує не за призначенням, на власні потреби.

Листом сектору поліцейської діяльності №1 (м. Монастириська) від 19.10.2022 року №1975/111/01-2022 було надано інформацію щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за 2022 рік, з них 5 разів за невиконання батьком обов`язків щодо виховання дітей, що також підтверджується копіями постанов доданими до матеріалів справи.

Сім`ю ОСОБА_1 було взято під соціальний супровід згідно витягу з наказу Центру надання соціальних послуг №115-од від 03.03.2021 та 17.10.2022 знято із соціального супроводу згідно з наказом №186-од.

З вищевказаного вбачається, що ОСОБА_1 неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, а саме відсутні необхідні умови для проживання дітей: антисанітарні умови, одяг брудний, повсюди купи сміття, в кімнаті де сплять діти відчувається запах цвілі та сечі, відсутня постільна білизна та нижня білизна для дітей, засоби особистої гігієни. Батько часто зловживає алкогольними напоями а тому неспроможний сам доглядати дітей, йому потрібна допомога.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Монастириської міської ради про доцільність відібрання малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від батька ОСОБА_1 , жителя с. Дубенка Чортківського району Тернопільської області, без позбавлення його батьківських прав, орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с. Дубенка Чортківського району Тернопільської області, без позбавлення його батьківських прав.

Із даного висновку та матеріалів справи вбачається, що батько малолітніх дітей, зарекомендував себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, веде антигромадський спосіб життя, байдужий до виховання та розвитку дітей, в будинку не створено належних умов для проживання, виховання та морального розвитку дітей.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , яка займає посаду директора Центру надання соціальних послуг Монастириської міської ради суду повідомила, що сім`я ОСОБА_1 перебувала під соціальним супроводом від 03.03.2021 року так як ситуація була кризова бо було п`ятеро дітей. У благодійний фонд була подана інформація стосовно двох старших дітей, пізніше подали ще одну дитину. Протягом 2021 та 2022 року сім`я отримувала щоквартальну допомогу, також допомогу надсилали і спонсори. З початком війни допомога збільшилася і діти отримали ще по шість тисяч гривень кожна. Часто навідувались до дітей, привозили одяг, продукти харчування. Під час відвідування сім`ї ОСОБА_1 в хаті був безпорядок, вчителі скаржились, що діти не вчяться, приходять брудні, не одягнені. Також до них неодноразово надходила інформація, що відповідач перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання вчиняв сварки з дітьми. З відповідачем регулярно проводились бесіди.

V. Джерела права й акти їх застосування.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною 7 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Частиною 1 ст. 170 СК України визначено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їхнім бажанням або органу опіки та піклування.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідач ОСОБА_1 , як було з`ясовано в судовому засіданні, не здійснює належне утримання своїх дітей та не опікується ними, вживає алкогольні напої, залишає дітей без нагляду. Відповідач ніде не працює, жодних доходів не має, кошти, отримувані відповідачем на дітей, витрачає на свої потреби. Як установлено із матеріалів цивільної справи та підтверджено представником позивача, діти проживають в антисанітарних умовах, ходять в брудній одежі, діти не забезпечені в достатній мірі продуктами харчування, батько веде аморальний спосіб життя та не приймає участі у вихованні дітей та створенні їм нормальних умов проживання та навчання. За неналежне виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей відповідач ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності та попереджався про можливість позбавлення його батьківських прав.

Отже, як вбачається із матеріалів справи до відповідача застосовувалися превентивні заходи, натомість ОСОБА_1 належних висновків для себе не зробив, а продовжував вести аморальний спосіб життя в зв`язку з чим діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 були відібрані в зв`язку із складними життєвими обставинами та направлені до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тернопільської облдержадміністрації, а діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відібрані у зв`язку із загрозою для життя та здоров`я дітей та неналежним виконанням батьківських обов`язків батьком і влаштовано в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Основні підстави для відібрання дитини зазначені у ч. 1 ст. 164 СК України. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній ч. 1 ст. 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки, систематичне вживання алкогольних напоїв …). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

З огляду на вищевказане суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо своїх дітей, свідомо ухиляється від обов`язків по їх вихованню, не створює умов для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відібрання дитини у батьків без позбавлення батьківських прав, як захід впливу на осіб, що не виконують батьківські обов`язки є втручанням у сімейне життя. Однак таке втручання в даному випадку є виправданим і пропорційним, оскільки цього нагально потребують інтереси дітей, батько яких не виявляє батьківського піклування та веде аморальний спосіб життя. Поведінка батька відносно своїх дітей дає підстави для обґрунтованих сумнівів у його спроможності та волевиявленні виконувати свої природні батьківські обов`язки і свідчить про ризик неналежного виховання дітей та існує загроза травмуванню психологічного стану дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності.

Згідно із ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України», № 10383/09, § 100, від 16 липня 2015 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України, під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Так судом встановлено, що сім`я ОСОБА_1 з 03.03.2021 року перебувала під соціальним супроводом сім`ї, дітей та молоді як така, у якій діти перебувають у складних життєвих обставинах.

З огляду на зазначені обставини суд дійшов висновку, що діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 опинилися у небезпечних для їх життя, здоров`я і морального виховання умовах. Зазначені обставини зумовлені аморальною, антигромадською поведінкою їх батька ОСОБА_1 та ухиленням його від виконання ним батьківських обов`язків по вихованню своїх дітей.

Таким чином суд констатує, що залишення дітей з батьком наражає їх на реальну небезпеку заподіяння шкоди здоров`ю внаслідок невиконання батьком своїх батьківських обов`язків (зокрема щодо нагляду за дітьми, їх належного виховання та утримання).

Отже у цій справі наявні виключні обставини, за яких у відповідача може бути відібрана дитина без позбавлена батьківських прав, що не суперечить Конвенції про права дитини, і в такому випадку судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.

За таких обставин, позов органу опіки та піклування виконавчого комітету Монастириської міської ради щодо відібрання у ОСОБА_1 дітей без позбавлення його батьківських прав є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

Щодо передання органу опіки та піклування дітей для подальшого їх влаштування, суд вважає за необхідне зазначити таке.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 243 СК України над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування може бути встановлена опіка або піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Опіка, піклування над малолітніми, неповнолітніми дітьми встановлюється у випадку, якщо батьки померли, невідомі, визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими, а також може бути встановлена і при житті батьків, зокрема, коли батьки позбавлені судом батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування із ними небезпечне для життя дитини (п. 2.2 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 СК України, у разі постановлення судом рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 243 СК України над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування може бути встановлена опіка або піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Так, судом вирішено відібрати від відповідача його малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав в зв`язку з чим діти вважатимуться позбавленими батьківського піклування, а тому над ними може бути встановлена опіка.

VІ. Судові витрати.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача слід стягнути 992,40 грн судового збору.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 12, 81, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 150, 155, 164, 170, 243 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги органу опіки та піклування виконавчого комітету Монастириської міської ради про відібрання малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від батька ОСОБА_1 , без позбавлення його батьківських прав, а також передачі дітей органу опіки та піклування виконавчого комітету Монастириської міської ради для подальшого влаштування задовольнити.

2. Відібрати малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від батька ОСОБА_1 , без позбавлення батьківських прав.

3. Передати малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 органу опіки та піклування виконавчого комітету Монастириської міської ради для подальшого їх влаштування.

4. Стягнути з ОСОБА_1 в користь органу опіки та піклування Монастириської міської ради судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп.

5. Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 3 ст. 170 Сімейного Кодексу України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

6. Також суд висловлює застереження батькові ОСОБА_1 , що в разі продовження ухиляння від обов`язку по вихованню дітей він може бути позбавлений батьківських прав.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення чи ухвалення рішення за відсутності учасників справи або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Монастириської міської ради, (Код ) юридична адреса місцезнаходження: вул. Шевченка 19 м. Монастириська Тернопільська область, 48301.

Представник позивача: Кравець Марія Володимирівна (Довіреність надана Монастириською міською радою Тернопільської області в особі міського голови Старуха А.О. від 05.01.2022 року №11/02-20), начальник юридичного відділу Монастириської міської ради Тернопільської області, адреса місця праці: вул. Шевченка 19 м. Монастириська Тернопільська область.

Відповідч: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_6 ), зареєстроване місце проживання якої: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей Монастириської міської ради, (Код ), юридична адреса місцезнаходження: вул. Шевченка 19 м. Монастириська Тернопільська область, 48301.

Представник третьої особи: Кварцяна Марія Михайлівна, (Розпорядження міського голови Монастириської міської ради Тернопільської області від 21.09.2022 року № 124-В, Доручення від 23.11.2022 року № 1573/02-20), головний спеціаліст служби у справах дітей Монастириської міської ради Тернопільської області адреса місця праці: вул. Шевченка 19 м. Монастириська Тернопільська область.

Повний текст рішення складено 18.01.2023 року.

Суддя І. М. Галіян