РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

судді Зосименко О.М.,

при секретарі Стелюті М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

установив:

До суду звернулась з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у вигляді 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання за період з 08.01.2021 року по 14.07.2023 року в розмірі 34 036,33 грн.; стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у вигляді встановленого індексу інфляції за час прострочення виконання грошових зобов`язань за період з 08.01.2021 року по 14.07.2023 року в розмірі 187 264,13 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 08.01.2020 року між сторонами було укладено Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою О. Є. за реєстровим № 21. Відповідно до п. 1 Договору позики, позикодавець передав у власність Позичальника, а Позичальник прийняв від Позикодавця у власність грошові кошти в сумі 348 926,00 (триста сорок вісім тисяч дев`ятсот двадцять шість гривень 00 копійок, що станом на 08 січня 2020 року становить 14 736 (чотирнадцять тисяч сімсот тридцять шість) доларів США 00 центів за офіційним курсом української гривні до долара США, встановленим Національним Банком України, які повністю передано Позичальнику в процесі оформлення Договору. Згідно з п. 2 Договору позики, Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю грошові кошти в гривнях, сума яких буде еквівалентна 14 736 (чотирнадцять тисяч сімсот тридцять шість) доларів США 00 центів за офіційним курсом української гривні до долара США, встановленим Національним Банком України на момент проведення розрахунку, у порядку та на умовах, передбачених цим договором, до восьмого січня дві тисячі двадцять першого року включно. Виконавчим написом приватного нотаріуса Черник Н.С. № 503 від 17.02.2021 року було стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором позики від 08.10.2020, строк виконання зобов`язань за яким настав 08.01.2021 року, а саме: 410 102,88 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторговим Андрієм Миколайовичем від 19.02.2021 року № 64585436 відкрито виконавче провадження за виконавчим написом № 503 від 17.02.2021 року про стягнення з відповідача 410 102,88 грн. Відповідачем борг не погашено, жодного платежу за виконавчим написом (виконавчим провадженням) не здійснено. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання, заборгованість по позиці не погасив у зв`язку з чим позивач змушений звертатися до суду.

Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача направив заяву в якій просить справу розглядати без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач надав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 08.01.2020 року між сторонами було укладено Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою О. Є. за реєстровим № 21.

Відповідно до п. 1 Договору позики, позикодавець передав у власність Позичальника, а Позичальник прийняв від Позикодавця у власність грошові кошти в сумі 348 926,00 (триста сорок вісім тисяч дев`ятсот двадцять шість гривень 00 копійок, що станом на 08 січня 2020 року становить 14 736 (чотирнадцять тисяч сімсот тридцять шість) доларів США 00 центів за офіційним курсом української гривні до долара США, встановленим Національним Банком України, які повністю передано Позичальнику в процесі оформлення Договору.

Згідно з п. 2 Договору позики, Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю грошові кошти в гривнях, сума яких буде еквівалентна 14 736 (чотирнадцять тисяч сімсот тридцять шість) доларів США 00 центів за офіційним курсом української гривні до долара США, встановленим Національним Банком України на момент проведення розрахунку, у порядку та на умовах, передбачених цим договором, до восьмого січня дві тисячі двадцять першого року включно.

Виконавчим написом приватного нотаріуса Черник Н.С. № 503 від 17.02.2021 року було стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором позики від 08.10.2020, строк виконання зобов`язань за яким настав 08.01.2021 року, а саме: 410 102,88 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторговим Андрієм Миколайовичем від 19.02.2021 року № 64585436 відкрито виконавче провадження за виконавчим написом № 503 від 17.02.2021 року про стягнення з відповідача 410 102,88 грн.

У зв`язку з простроченням виконання грошових зобов`язання за період з 08.01.2021 року по 14.07.2023 року позивачем нараховані 3% річних в розмірі 34 036,33 грн. та встановлений індекс інфляції в розмірі 187 264,13 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові ВСУ від 01.12.2018 №325/1729/16-ц та викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18.

Правомірність застосування ст. 625 ЦК України в разі прострочення виконання боржником рішення суду підтверджена також у наступних постановах: Постанові Верховного Суду у складі Великої Палати від 16.05.2018 по справі № 686/21962/15-ц, Постановах Верховного Суду у справах № 310/5419/15-ц від 11.07.2018, № 463/4711/15 від 04.07.2018, № 703/4704/15-ц від 28.02.2018, № 361/7939/2015ц від 06.08.2018.

У постанові Верховного Суду від 06.08.2018 по справі №361/7939/2015ц вказано, що суд в оцінці обґрунтованості вимог позивача виходить з того, що зволікання відповідача з виконанням рішення суду, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з нього судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, також з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом стст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності до ст. 625 ЦК України підлягає стягненню з відповідачів заборгованість у вигляді 3% річних та інфляційних втрат від простроченої суми.

З огляду на викладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідачем не виконується покладанні на нього зобов`язання, визнання ним позову, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись нормами ст. 10, 12, 81, 133, 141, 265, ч. 1 ст. 267, ст. 268, 274, 279, 280-289, 354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у вигляді 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання за період з 08.01.2021 року по 14.07.2023 року в розмірі 34 036,33 грн. та заборгованість у вигляді встановленого індексу інфляції за час прострочення виконання грошових зобов`язань за період з 08.01.2021 року по 14.07.2023 року в розмірі 187 264,13 грн., а всього 221 500,46 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2 213,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ).

Суддя О.М. Зосименко