Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

у вересні 2022р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В позові зазначає, що 23 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за зверненням ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» вчинено виконавчий напис за № 219037 щодо звернення стягнення заборгованості в розмірі 20016,8 грн. з нього. на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою Артемом Михайловичем було відкрито виконавче провадження №67262175 від 25.10.2021 року про стягнення з позивача на користь ТОВ «Брайт інвестмент» заборгованість у розмірі 20066,80 грн., основної винагороди у розмірі 2006,68 грн., суму мінімальних витрат у розмірі 149,00 грн..

Про існування виконавчого напису позивач дізнався в особистому кабінеті Єдиного порталу державних послуг «Дія», а також з відділення «ОщадБанку», оскільки виникли ускладнення при отриманні винагороди за несення служби у зв`язку з накладеним арештом на картковий рахунок.

Позивач вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений з численним порушенням законодавства та є таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав.

На обґрунтування позову вказує, що виконавчий напис, який оскаржується, вчинено за наявності спору про розмір боргу та за відсутності документів, передбачених нормативно - правовими актами.

Також даний вид виконавчого напису сам по собі є незаконним, оскільки вчиняється навіть не на підставі договору кредиту, а на підставі Договору факторингу.

Позивач по справі, не визнає заборгованість у сумі 20066,80 грн., з тих підстав, що ним було виконано всі грошові зобов`язання за кредитним Договором. На його адресу не надходило жодної вимоги повідомлення про погашення заборгованості із зазначенням деталізованої суми боргу, а також не надходило жодного повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором на підтвердження законних правових підстав звертати стягнення за кредитом ТОВ «Брайт інвестмент».

Позивач впевнений, що Відповідачем надано документи нотаріусу з яких неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, оскільки такі документи не відображають інформацію щодо здійснення боржником останньої оплати по кредиту, не вбачається яким саме чином нараховувались відсотки за користування кредитними коштами та не можливо встановити дійсний розмір заборгованості.

Тобто, фактично, нотаріус з таких документів не міг встановити чи дійсно боржником допущено прострочення платежів.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2022 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича належним чином завірену копію виконавчого напису вчиненого 23.06.2021 року зареєстрованого за № 219037 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованості у розмірі 20016,80 гривень та копію документів та матеріалів на підставі яких він був вчинений; від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котула Артема Михайловича належним чином завірену копію виконавчого провадження №67262175 відкрите на підставі виконавчого напису вчиненого 23.06.2021 року, зареєстрованого за № 219037 вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем.

25.10.2022 року до суду надійшла заява директора ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про залучення до участі у справі правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ», оскільки 18.01.2022 року між ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» та ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» було укладено Договір № 1507/К-1 про відступлення прав вимоги, за умовами якого ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів у тому числі за кредитним договором № 19/2008/0247Фра від 08.02.2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра».

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2022 року у задоволенні заяви про залучення у справі правонаступника відмовлено.

Представниками відповідачів відзив на позов не подано.

01.12.2022 на адресу суду від приватного виконавця надійшли витребувані докази.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше.

Клопотань від учасників справи не надходило.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що 08.02.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 19/2008/0247Фпкп, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3700 гривень в порядку та на умовах, визначених цим договором. Проценти за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 2,9 % річних. Кредит надавався строком до 06.02.2009 року.

23.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис (зареєстрований за № 219037), яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , який є боржником за кредитним договором № 19/2008/0247Фпкп від 08.02.2008 року укладеним із первісним кредитором Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», право вимоги за яким було відступлено до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» відповідно до Договору № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, відповідно до якого ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором. В подальшому, 30.09.2020 року між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 року, відповідно до якого ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло право нового кредитора до позичальника за кредитним договором.

У виконавчому написі вказано, що строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення проводиться за період з 11.02.2019 року по 22.06.2021 року. Сума заборгованості складає 20016,8 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3700 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 16316,80 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати з боржника на користь стягувача в розмірі 50,00 гривень. Загальна сума, що підлягає стягненню 20066,80 гривень.

Так, у виконавчому написі вказано, що він набирає чинності з дня його вчинення, тобто з 23 червня 2021 року, та має бути пред`явлений до виконання до органів та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень, протягом трьох років з дня його вчинення.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. від 25.10.2021 року, за заявою директора ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», відкрито виконавче провадження (ВП № 67262175) на підставі вищевказаного виконавчого напису.

Копії документів, на підставі яких був вчинений вищезазначений виконавчий напис, не були предметом дослідження судом, оскільки не надані приватним нотаріусом Остапенком Є.М., тому суд не може встановити дійсність переходу прав та обов`язків від ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», від ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» до ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», на підставі договорів відступлення прав вимоги.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За змістом п.п. 3.1.3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Згідно з Правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-16цс15, на повернення боргів(кредитів) у банків є три роки, у всіх спорах з боржниками буде застосовуватися тільки цей термін позовної давності, якщо особа не поставила свій підпис під документом з його продовженням. Документу про продовження терміну позовної давності укладеного між сторонами, суду не надано.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів`в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 23.06.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 23.06.2021 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги те, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення (вимоги) про наявність такої заборгованості,яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

У даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Окрім цього, договором передбачено кінцевий строк повернення коштів до 06.02.2009 року, тому нарахування відсотків за користування кредитом після припинення дії кредитного договору суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідно до постанови ВП ВС від 28.03.2018 року №444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 105 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Згідно з п.п. 3.3. п. 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зазначається, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Отже, для встановлення факту надання банком нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості, необхідна наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, що узгоджується з позицією Верховного Суду України у справі №6-158цс15 від 20.05.2015 року.

Відповідно до правової позиції ВП ВС (п. 91) у справі № 444/9519/12 від 28.03.2018 року, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно зі ст. 1050 ч. 2 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 1 ст. 625 ЦПК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Окрім цього, як вказувала ВП ВС в постанові від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійного і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Отже, з наданих доказів доведено порушення приватним нотаріусом норм законодавства при вчиненні виконавчого напису, оскільки стягувачем не доведено безспірність суми заборгованості, не надано розрахунку заборгованості та не визначено строк та порядок нарахування відсотків, заборгованість стягнуто поза межами строку дії кредитного договору, тому виконавчий напис належить визнати таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір за розгляд судом заяви про забезпечення позову в розмірі 496,20 грн., а також за розгляд позовної заяви 992,40 грн. Вказані витрати документально підтверджені, тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі положень ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне в зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача стягнути судовий збір в сумі 1488,60 грн. (992,40+496,20).

Керуючись ст.ст.9,10,12,18,76-81, 141,247,263-265,272,353,354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 23.06.2021р. зареєстрований в реєстрі за № 219037, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованості в сумі 20066,80 грн., таким що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1488,60 грн.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України,зазначаються наступні відомості:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (49019, м. Дніпро, вул. Академіка Белолюбського, б. 54, офіс 402, ).

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної части рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.А.Галущенко