Номер провадження: 22-ц/813/3964/23
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

24.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Пінькової К.Ю.,

учасники справи: позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань заяву представника позивачів адвоката Апалькова Віктора Валентиновича про відвід колегії суддів

у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос»

на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2022 року, ухваленого Приморським районним судом м. Одеси у складі: судді Домусчі Л.В. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» про визнання відсутнім права іпотеки, скасування державної реєстрації іпотеки,

в с т а н о в и в:

В провадженні Одеського апеляційного суду перебуває вказана цивільна справа, апеляційне провадження в якій відкрите ухвалою суду від 11.11.2022, ухвалою суду від 21.11.2022 визнано підготовку цивільної справи до апеляційного розгляду закінченою та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи на 20.12.2022 о 14.30. 20.12.2022 за заявою представника позивачів адвоката Апалькова В.В. розгляд справи було відкладено на 24.01.2023 о 16-й.

В судовому засіданні 24.01.2023 під час виконання вимог ст. 222, 368 ЦПК України від представника позивачів адвоката Апалькова Віктора Валентиновича надійшла заява про відвід колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі головуючого судді-доповідача Назарової М.В., суддів Кострицького В.В., Лозко Ю.П. з підстав втрати довіри з огляду на можливий допуск у якості представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» адвоката Колосюка Володимира Анатолійовича на підставі копії довіреності, та оскільки «вся Одеса знає, що оформлюється право власності на спірне майно», і що такі дії суду свідчать, що представник впевнений, що рішення буде на його користь.

Вказане на думку представника позивачів свідчить про упередженість суддів та є підставою для їх відводу в порядку ст. 36 ЦПК України.

Розглядаючи заяву про відвід складу колегії суддів, апеляційний суд дійшов висновку про її необґрунтованість з наступних підстав.

Так, частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Однак, наведені заявником обставини, виходячи зі змісту ст. 36, 37 ЦПК України, не є такими, що можуть бути підставою для відводу судді.

Також апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів влади; характер процесу та його значення для заявника.

Згідно із ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 3 ст. 40 ЦПК України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (із змінами, внесеними Закон № 460-IX від 15.01.2020).

Аналіз заяви представника позивачів адвоката Апалькова В.В. про відвід суддів показує, що вона не містить жодної об`єктивної підстави, яка б свідчила про необхідність відведення суддів та не відповідає меті цивільного судочинства, оскільки в основу її покладені припущення щодо упередженості та необ`єктивності суддів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що після відкриття провадження у вказаній цивільній справі ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.07.2020 як судом першої інстанції у якості представника відповідача ТОВ «Геліос» з серпня 2020 року брав участь адвокат Колосюк В.А.

Вказана особа діяла на підставі довіреностей, належно засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи, остання зі строком дії до 31.12.2022.

Апеляційну скаргу подано від імені ТОВ «Геліос» також в особі представника адвоката Колосюка В.А.

Після заявлення представником позивачів клопотання щодо перевірки повноважень вказаної особи з огляду на наявність в матеріалах справи лише копій, а не оригінала довіреності, і закінчення строку її дії 31.12.2022, колегією суддів вказане перевірено та з огляду на накладення в деяких екземплярів копій довіреності відтиску печатки ТОВ «Геліос» саме на кінцевий рік дії довіреності, було оголошено технічну перерву, під час якої на електронну адресу суду отримано належно засвідчену ЕЦП копію довіреності, видану 20.12.2022 директором ТОВ «Геліос» та ім`я Колосюка Володимира Анатолійовича та дійсну до 31.12.2023.

Посилання представника позивачів адвоката Апалькова В.В. на відсутність саме оригіналу довіреності у матеріалах справи не заслуговує на увагу з огляду на обов`язок суду, який належно виконаний колегією суддів, щодо перевірки процесуальних документів, поданих на електронну адресу суду з підписанням ЕЦП, про що зазначено у постанові Верховного Суду у справі № 205/5252/19 (провадження № 61-1125св22) від 03 травня 2022 року, зокрема таке.

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи засобами електронного зв`язку, вони скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Чинне процесуальне законодавство не забороняє учасникові справи звернутися з процесуальними документами до суду шляхом направлення їх на офіційну електронну адресу суду з обов`язковим скріпленням таких документів власним електронним цифровим підписом учасника справи.

У постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 226/1863/18 також зроблено правовий висновок про те, що якщо апеляційна скарга надійшла на офіційну електронну поштову скриньку суду, підписана кваліфікованим електронним підписом, про що у матеріалах справи міститься довідка суду, то вона вважається підписаною відповідно до вимог статті 43 ЦПК України.

Крім того, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі № 9901/736/18зроблено висновок про те, що Закон №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не містить вказівки на класифікаційну ознаку документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, зокрема, за стадіями їх створення, а саме: оригінал або копію, тому можна зробити висновок, що повноваження адвоката як представника сторони можуть бути підтверджені як оригіналом ордера або довіреністю (оригіналом) цієї сторони, що посвідчує такі повноваження, або їх копією, засвідченою у визначеному законом порядку, зокрема, особою, яка має повноваження на засвідчення копії.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 20 Закону №5076-VI адвокат має право, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.

Системний аналіз наведеного свідчить про те, що надання адвокатом як представником сторони належно засвідченої копії документу, що підтверджує його повноваження - як-то ордеру чи довіреності - є належним підтвердженням його повноважень як представника у справі.

Відповідно до матеріалів справи копія довіреності подана до апеляційного суду електронною поштою та підписана представником відповідача кваліфікованим електронним підписом.

Суду надано протокол створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису адвоката Колосюка В.А., яким він засвідчив видану на його ім`я довіреність від керівника ТОВ «Геліос».

Крім того, згідно усталеної практики Верховного Суду, що сформована під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження за скаргами, підписаними особами, на підтвердження повноваження яких відсутні документи (№ 1622/16530, 947/8883/20, 500/04.2019 тощо), або у разі якщо не видно частину документу щодо повноважень (760/9685/22), то вони залишаються без руху для надання підтверджуючих документів з метою перевірки повноважень представників.

Вказане свідчить про покладення на суд обов`язку перевіряти повноваження осіб, які вчиняють процесуальні дії від імені учасників справи, а не підходити суто формально за відсутності належного підтвердження їх повноважень, що і виконано колегією суддів належно та жодним чином не свідчить про будь-яку упередженість колегії суддів в розгляді справи.

З огляду на викладене, обґрунтованих доказів на підтвердження заявленого відводу про упередженість колегії суддів Назарової М.В., суддів Кострицького В.В., Лозко Ю.П. під час перевірки повноважень представника відповідача, заявником до суду надано не було, а тому заявлений відвід є необґрунтованим.

Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Керуючись ст. 33-40, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивачів Апалькова Віктора Валентиновича про відвід колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі Назарової М.В., Кострицького В.В., Лозко Ю.П. відмовити і передати справу для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту ухвали - 25 січня 2023 року.

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.В.Кострицький

Ю.П. Лозко