Справа № 505/2479/22
Провадження № 2/505/964/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2023 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О.О.

секретаря судового засідання Черчел Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Подільської міської ради Подільського району Одеської області про виділ в натурі частини житлового будинку, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 18 серпня 2022 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Подільської міської ради Подільського району Одеської області, та просить: припинити право приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; виділити в натурі із майна, що є у спільній частковій власності та визнати право приватної власності за ОСОБА_1 на житловий будинок літ. «А, а, а1» загальною площею 69,6 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м. в складі приміщень: кухня 1-1 площею 9,3 кв.м., кімната 1-2 площею 13,7 кв.м., коридор VI площею 15,7 кв.м., кухня 2-1 площею 8,1 кв.м., кімната 2-2 площею 13,0 кв.м., коридор ІІІ площею 2,1 кв.м., коридор IV площею 7,7 кв.м., сарай літ. «Б», сарай літ. «Д», літня кухня літ. «Л», літня кухня літ. «Л1», убиральня літ. «Е», навіс літ. «П», огорожа № 1,4, за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивував тим, що він є власником 70/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які належать йому на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23.05.2019 (справа №505/1426/19), та мирової угоди, затвердженої ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03.12.2018 (справа №505/3006/18).

Співвласником іншої частини будинку 30/100 частин згідно документів є ОСОБА_4 . Позивачу стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 співвласник спірного майна помер. На його майно приватним нотаріусом Подільського міського нотаріального округу Одеської області Крисюк Л.В. було відкрито спадкову справу № 69194470 від 23.02.2022.

Приміщень, якими співвласники користувалися спільно немає. Тому вважає, що він, як співвласник, має право на виділ у натурі частки із спільного майна. ОСОБА_1 , з метою здійснення виділення в натурі часток із спільної часткової власності в позасудовому порядку неодноразово звертався до співвласника в усній формі, до його смерті. Для оформлення документів належним чином і посвідчення відповідної угоди нотаріально, було підготовлено висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

Настання смерті співвласника, належного йому нерухомого майна, унеможливлює здійснення мого права на виділення в натурі частки зі спільного майна.

За таких обставин позивач з об`єктивних причин позбавлений можливості захистити своє право власності на майно у встановленому досудовому порядку.

Позивач у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої на задоволенні позову наполягав та просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, судові виклики на судові засідання повернулись із зазначенням «За закінченням терміну зберігання». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідачів суд не володіє. Згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Представник Подільської міської ради Одеської області у судове засідання не з`явився. Надав заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника, проти позовних вимог не заперечували.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 70/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали про затвердження мирової угоди Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03.12.2018, справа № 505/3006/18 та рішення Котовського міського народного суду Одеської області від 23 травня 2019 року, справа № 505/1426/19.

Інші 30/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної спільної часткової власності належать ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Котовською державною нотаріальною конторою 20.06.1974 за реєстровим номером № 2639.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру за № 69137006 від 07.06.2022, виданою приватним нотаріусом Подільського районного нотаріального округу Одеської області Крисюк Л.В.

Згідно з відповіддю приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області Крисюк Л.В. за № 140/01-16 від 26.09.2022, після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрита спадкова справа № 46/2022, з заявою про прийняття спадщини за законом подала ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та заяву про відмову від спадщини за законом подала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, виданого ОСОБА_1 , складеного Комунальним підприємством «Інвентаризатор» від 11.01.2021, 70/100 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за технічними показниками має окремий вихід і може бути виділена в натурі.

Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , який виготовлено станом на 16.12.2020 Комунальним підприємством «Інвентаризатор», де замовником вказано ОСОБА_1 , за ним значиться житловий будинок літ. «А, а, а1» загальною площею 69,6 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м. в складі приміщень: кухня 1-1 площею 9,3 кв.м., кімната 1-2 площею 13,7 кв.м., коридор VI площею 15,7 кв.м., кухня 2-1 площею 8,1 кв.м., кімната 2-2 площею 13,0 кв.м., коридор ІІІ площею 2,1 кв.м., коридор IV площею 7,7 кв.м., сарай літ. «Б», сарай літ. «Д», літня кухня літ. «Л», літня кухня літ. «Л1», убиральня літ. «Е», навіс літ. «П», огорожа № 1,4, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно висновку судового експерту Тінкован Раїси Дмитрівни за № 17-2020 від 15.10.2020, ринкова вартість 70/100 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , становить 167350,00 грн.

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи.

Цивільне судочинство у відповідності до статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, розпоряджатись, користуватись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд.

Частиною першою ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласникові у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Частиною 1 ст. 377 ЦК України зазначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення.

Отже, з переходом права власності на об`єкт нерухомості, переходить право власності на земельну ділянку, на якій розташовані ці об`єкти оскільки визначальним у цих правовідносинах є факт набуття права власності на певний об`єкт, а не спосіб такого набуття.

У відповідності до п.«г» пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при переході права власності на будівлі та споруди з 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 05 листопада 2009 року.

Вказана правова позиція Верховного Суду України висловлена у постановах від 23.12.2015 у справі № 6-244цс15, від 12.10.2016, № 6-2225цс16 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до п. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно з ст. 364 ЦК України співвласник також має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину.

Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інші співвласники перешкоджають йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такі співвласники мають право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

Враховуючи, що відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, частка об`єкту може бути виділена в натурі, проте позивач не оформив своє право власності на 70/100 частин житлового будинку, що унеможливлює виділення частки житлового будинку у позасудовому порядку, тому суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Припинити право приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити в натурі із майна, що є у спільній частковій власності та визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) право приватної власності на житловий будинок літ. «А, а, а1» загальною площею 69,6 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м. в складі приміщень: кухня 1-1 площею 9,3 кв.м., кімната 1-2 площею 13,7 кв.м., коридор VI площею 15,7 кв.м., кухня 2-1 площею 8,1 кв.м., кімната 2-2 площею 13,0 кв.м., коридор ІІІ площею 2,1 кв.м., коридор IV площею 7,7 кв.м., сарай літ. «Б», сарай літ. «Д», літня кухня літ. «Л», літня кухня літ. «Л1», убиральня літ. «Е», навіс літ. «П», огорожа № 1,4, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 09 лютого 2023 року.