Справа №705/3712/22
2/705/1148/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі

головуючого судді Годік Л.С.

секретар Бурлака А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_8 , про усунення перешкод у державній реєстрації земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_8 , про усунення перешкод у державній реєстрації земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до свідоцтва на право на спадщину, він після смерті свого батька ОСОБА_9 отримав спадщину, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,1285га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Кочержинської сільської ради Уманського району Черкаської області, яку він отримав на підставі рішення сесії Кочержинської сільської Ради народних депутатів №111-2 від 02.07.2002, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 000575. Кадастровий номер вказаній земельній ділянці присвоєний не був. В жовтня 2020 року позивач звернувся до ТОВ «Геодезично- кадастрове бюро оцінки та аукціонів» для внесення відомостей про зазначену вище земельну ділянку до Державного земельного кадастру, проте, 02.11.2020 за вих. №600 він отримав відповідь, у якій було зазначено, що виконати дані роботи не можливо, оскільки при виконанні робіт встановлено, що здійснюється перетин даної земельної ділянки із земельними ділянками з кадастровими номерами: :03:000:3323, :03:000:3318, :03:000:3319, :03:000:3335, :03:000:3334, :03:000:3344, відомості про які внесені до ДЗК. У січні 2022 позивач звернувся до сертифікованого інженера - землевпорядника ФОП ОСОБА_10 для виконання робіт по внесенню відомостей до ДЗК про земельну ділянку площею 3,1285га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що йому належить, та 02.02.2022 отримав відповідь про неможливість виконання замовлення у зв`язку з тим, що на зазначеній в Державному акті земельній ділянці утворено інші земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:000:3323; :03:000:3318; :03:000:3319; :03:000:3335; :03:000:3334; :03:000:3344. Позивач зазначає, що земельна ділянка, яку він успадкував, була передана його батькові ще у 2002 році, відповідачі отримали земельні ділянки за вказаними кадастровими номерами та набули на них право власності у 2016 році. Вказаний факт порушує його право власності, адже ця обставина унеможливлює внесення відомостей до Державного земельного кадастру, чим позбавляє його права оформити свої спадкові права, у зв`язку з чим з даним позовом він вимушений звернутися до суду.

За вх. № 7380 від 28.03.2023 від першого заступника Головного управління Держгеокадастру України у Черкаській області Безбородько О. надійшов відзив на позовну заявку, з якого вбачається, що він заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки для внесення інформації про Державний акт серії ІІІ ЧР № 000575 від 29.07.2002 необхідно виконати вимоги чинного законодавства, оскільки у Державному земельному кадастрі відсутній ідентифікатор земельної ділянки кадастровий номер. За даними Державного земельного кадастру заява на державну реєстрацію земельної ділянки від громадянина ОСОБА_1 до Національної кадастрової системи не надходила. Рішення про відмову у реєстрі земельної ділянки право на яку посвідчує державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ ЧР № 000575 від 29.07.2002, що виданий ОСОБА_9 не формувалась. Інформація про перетин вказаної земельної ділянки із земельними ділянками, що мають кадастрові номери :03:000:3323; :03:000:3318; :03:000:3319; :03:000:3335; :03:000:3334; :03:000:3344 Головним управлінням не надавалась. Тому, у позові не зазначено жодного доказу порушення Головним управлінням права позивача, а також не пред`явлено будь яких вимого саме до цього відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача - ГУ Держгеокадастру у Черкаській області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та третя особа ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місценаходження чи місце роботи якого не відоме, на офіційному сайті Судової влади України, оскільки іншим шляхом викликати відповідачів та третю особу в судове засідання суд позбавлений можливості, адже позивачем у позовній заяві не зазначено ні місце проживання чи перебування відповідачів, а також їх персональні дані (дата народження чи ідентифікаційний номер особи). У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1,ч.2, ч.3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що звертаючись з даним позовом до суду, позивач ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до свідоцтва на право на спадщину, він після смерті свого батька ОСОБА_9 успадкував земельну ділянка площею 3,1285га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кочержинської сільської ради Уманського району Черкаської області, яку він отримав на підставі рішення сесії Кочержинської сільської Ради народних депутатів №111-2 від 02.07.2002, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 000575. Кадастровий номер вказаній земельній ділянці присвоєний не був.

В жовтні 2020 року він звернувся до ТОВ «Геодезично - кадастрове бюро оцінки та аукціонів» для внесення відомостей про зазначену вище земельну ділянку до Державного земельного кадастру, проте, 02.11.2020 за вих. №600 він отримав відповідь, у якій було зазначено, що виконати дані роботи не можливо, оскільки при виконанні робіт встановлено, що здійснюється перетин даної земельної ділянки із земельними ділянками з кадастровими номерами: :03:000:3323, :03:000:3318, :03:000:3319, :03:000:3335, :03:000:3334, :03:000:3344, відомості про які внесені до ДЗК.

У січні 2022 він звернувся до сертифікованого інженера - землевпорядника ФОП ОСОБА_10 для виконання робіт по внесенню відомостей до ДЗК про земельну ділянку площею 3,1285га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що йому належить, та 02.02.2022 отримав відповідь про неможливість виконання замовлення у зв`язку з тим, що на зазначеній в Державному акті земельній ділянці утворено інші земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:000:3323; :03:000:3318; :03:000:3319; :03:000:3335; :03:000:3334; :03:000:3344.

Позивач зазначає, що земельна ділянка, яку він успадкував, була передана його батькові у власність ще у 2002 році, а відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 отримали земельні ділянки за вказаними кадастровими номерами та набули на них право власності у 2016 році.

На підтвердження зазначеного позивач долучив до позовної заяви Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, з чого вбачається, що підставою внесення запису щодо права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:3335 є Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 29907937 від 06.06.2016), а підставою для державної реєстрації вказано наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (серія та номер 23-3888/14-16-СГ, виданий 10.05.2016).

Підставою внесення запису щодо права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:3318 є Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 28164883 від 10.02.2016), а підставою для державної реєстрації вказано квитанцію про сплату адміністративного збору, квитанція про сплату за надання інформації, наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність (серія та номер 23-249/14-16-СГ, виданий 15.01.2016), Витяг з державного земельного кадастру.

Підставою внесення запису щодо права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:3319 є Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 28183322 від 11.02.2016), а підставою для державної реєстрації вказано наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність (серія та номер 23-609/14-16-СГ, виданий 27.01.2016).

Підставою внесення запису щодо права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:3323 є Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 28188040 від 11.02.2016), а підставою для державної реєстрації вказано наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (серія та номер 23-611/14-16-СГ, виданий 27.01.2016).

Підставою внесення запису щодо права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:3334 є Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 30590863 від 22.07.2016), а підставою для державної реєстрації вказано наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення (серія та номер 23-5232/14-16-СГ, виданий 21.06.2016).

Підставою внесення запису щодо права власності ОСОБА_7 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:3344 є Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 31334367 від 12.09.2016), а підставою для державної реєстрації вказано наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення (серія та номер 23-8241/14-16-СГ, виданий 21.06.2016).

При цьому, позивачем не надано жодного доказу з приводу документального підтвердження щодо виникнення підстав та порядку виділення і отримання зазначених земельних ділянок відповідачами та подальшої реєстрації їх прав у відповідних реєстрах. Також, позивачем не ставилося питання щодо витребування доказів, необхідних для дослідження в судовому засіданні з метою з`ясування правомірності внесення рішень про реєстрацію вказаних земельних ділянок.

На підставі частини 6 статті 16 «Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Цим же законом визначено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо.

Однак, зверненню до суду передує звернення до Відділу у відповідному районі Головного управління Держгеокадастру із проханням скасувати державну реєстрацію земельної ділянки. В разі відмови у скасуванні державної реєстрації земельної ділянки в добровільному порядку, необхідно звертатися до суду, подавши позов до Головного управління Держгеокадастру у відповідній області про зобов`язання вчинити дії скасувати державну реєстрацію земельної ділянки. Скасування державної реєстрації земельної ділянки не тягне за собою скасування права власності на земельну ділянку.

В даному випадку у поданому відзиві на позовну заяву представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Черкаській області зазначає, що за даними Державного земельного кадастру заява на державну реєстрацію земельної ділянки від громадянина ОСОБА_1 до Національної кадастрової системи не надходила. Рішення про відмову у реєстрі земельної ділянки право на яку посвідчує державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ ЧР № 000575 від 29.07.2002, що виданий ОСОБА_9 не формувалась. Інформація про перетин вказаної земельної ділянки із земельними ділянками, що мають кадастрові номери :03:000:3323; :03:000:3318; :03:000:3319; :03:000:3335; :03:000:3334; :03:000:3344 Головним управлінням не надавалась.

Позивачем ОСОБА_1 вказана інформація не спростована та не надано підтвердження того, що перед зверненням до суду він звертався до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області.

Тобто, позивачем належним чином не підтверджено доказами та не доведено неправомірності реєстрації земельних ділянок відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що може стати підставою для прийняття рішення щодо її скасування.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ст. 41 Конституції України, частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності в такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає.

Таким чином, при викладених обставинах, у зв`язку з тим, що позивачем не надано необхідних доказів неправомірності проведеної реєстрації земельних ділянок належних відповідачам, позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316,319 ЦК України, ст.ст. 2,4, 12,13,81,258-259,264,265,273, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_8 , про усунення перешкод у державній реєстрації земельної ділянки відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя Леся Сергіївна Годік