Справа № 548/151/23
Провадження №2/548/186/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.12.2023 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання Калініченко А.В ,

адвоката - Подорожняка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та скасування державної реєстрації земельної ділянки

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з позовом про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та скасування державної реєстрації земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовує тим, ним, як власником земельних ділянок площею 4,23 га, 4,44 га та 4,23 га, на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІII-ПЛ №040983 від 31.01.2001 при виготовленні технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на вищевказані земельні ділянки та внесенні відомостей про вищевказані земельні ділянки до Державного земельного кадастру виявлено накладення його земельних ділянок із земельною ділянкою ОСОБА_2 .

Посилаючись на те, що належний йому державний акт на право приватної власності на землю чинний, ніким не скасований, позивач вважає, що виділення земельної ділянки відповідачу із масиву земель, які йому належать та якими він користується, порушує його право власності на землю.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 26.01.2023 року відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.02.2023 року відкладено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 28.03.2023 року залучено до участі у цивільній справі,- Хорольську міську раду Лубенського району Полтавської області,- в якості співвідповідача.

Ухвалою суду від 25.04.2023 року відкладено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 09.05.2023 року підготовче провадження закрито.

Ухвалою суду від 02.08.2023 року суд повернувся до розгляду справи №548/151/23 у підготовчому провадженні, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 та витребувано докази.

Ухвалою суду від 06.09.2023 року прийнято заяву позивача ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Подорожняк В.В. позов підтримали повністю та просили його задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні.

В судовому засіданні представник відповідача Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Іщенко В.О. позов визнав та просив його задоволити.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому він заперечує у задоволенні позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та вказує, що рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2019 року у справі № 548/444/19 за ОСОБА_2 визнано право власності на земельну ділянку (пай), що розташована на території Петракіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_5 , яка належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ № 643768, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі даного судового рішення за його зверненням землевпорядною організацією розроблено технічну документацію на вищевказану земельну ділянку на основі викопіювання з плану організації території та креслення щодо місцезнаходження належної йому земельної ділянки, яке він отримав у Петракіївській сільській раді Хорольського району Полтавської області. Вподальшому за його замовленням було розроблено відповідну технічну документацію на земельну ділянку та проведено державну реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та прав на неї у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якому, позивач заперечив щодо доводів відповідача, які викладені у відзиві, зокрема від вказав, що належна відповідачу земельна ділянка знаходиться в іншому місці та на підтвердження своїх доводів надав лист Хорольської міської ради від 16.03.2023 № 06-22/1123 та викопіювання місцезнаходження земельної частки (паю) ОСОБА_5 .

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановив наступне.

ОСОБА_1 є власником земельних ділянок площею 4,23 га, 4,44 га та 4,23 га у межах території Петракіївської сільської ради для ведення особистого селянського господарства згідно державного акту на право приватної власності на землю ІII-ПЛ №040983 від 31.01.2001. Даний державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1.

З часу отримання державних актів ОСОБА_1 користується належними йому земельними ділянками, сплачує земельний податок. Кадастрові номери цим земельним ділянкам не присвоювалися, оскільки на час видачі вищевказаних державних актів система Державного земельного кадастру не функціонувала.

22.12.2022 позивач звернувся до землевпорядної організації ПП «Проектант» з клопотаннями про виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на вищевказані земельні ділянки відповідно до вищевказаного державного акту.

ПП «Проектант» розроблено технічні документації щодо відведення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на вищевказані земельні ділянки, однак при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру позивачу відмовлено у зв`язку із накладенням його земельних ділянок із земельною ділянкою площею 3,9746 га, кадастровий номер :00:012:0012. На підтвердження своїх доводів позивачем надано Рішення №РВ-023 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 10.01.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав, що електронний документ не відповідає установленим вимогам, оскільки встановлено накладення з ділянкою :00:012:0012, площа співпадає на 56,5409 %. Рішенням № РВ-023 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 09.01.2023 ОСОБА_1 відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, а саме перетин ділянки з ділянкою :00:012:0012; площа співпадає на 18,376 %. Рішенням № РВ-022 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру від 28.12.2022 року ОСОБА_1 відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав: електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа; розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або

її частини; невідповідність поданих документів законодавству, а саме п.6 абз. 3 ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр», а саме: перетин ділянки з ділянкою :00:012:0012, площа співпадає на 18,176%.

Земельна ділянка :00:012:0012 площею 3,9746 га належить ОСОБА_2 на підставі рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 17.04.2019 року у справі № 548/444/19. Право власності на дану земельну ділянку зареєстровано 11.07.2019 року державним реєстратором Затуливітер Євгенієм Миколайовичем на підставі рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 17.04.2019 року у справі № 548/444/19. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 47769798 від 15.07.2019, ОСОБА_6 , Виконавчий комітет Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області, що підтверджується інформаційною довідкою № 320740051 від 20.01.2023.

Згідно листа Хорольської міської ради від 16.03.2023 № 06-22/1123, отриманого на запит представника позивача ОСОБА_1 адвоката Подорожяка В.В. відповідно до інформації про об`єкти власності (земельні ділянки), які на час розподілу залишились не витребуваними, внесеної до технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних ділянок в розмірі земельних часток (паїв) на ділянці приватизації ВАТ «Відродження» в межах Петракіївської сільської ради (книга перша), гр. ОСОБА_5 належала земельна частка (пай) за № 612 площею 2,77 га. До даної відповіді додано викопіювання місцезнаходження земельної частки (паю) № 612. відповідно до якого належна ОСОБА_2 земельна ділянка розташована у іншому масиві, ніж земельні ділянки ОСОБА_1 .

Дана інформація узгоджується із розпорядженням Голови Хорольської районної державної адміністрації від 18.07.2008 року № 247, яким затверджено перелік правоустановчих документів громадян на земельну частку (пай), відповідно до якого земельні ділянки з номерами 617, 618, 619, 620 належать ОСОБА_1 . Крім того, листом виконавчого комітету Хорольської міської ради від 17.05.2023 № 06-22/2044 підтверджено, що за ОСОБА_1 відповідно до інформації про об`єкти власності (земельні ділянки) та реєстру громадян, яким передано у приватну власність земельні частки (паї), внесеної до технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних ділянок в розмірі земельних часток (паїв) на ділянці приватизації ВАТ «Відродження» в межах Петракіївської сільської ради (книга перша), за ОСОБА_1 внесені земельні частки (паї) за такими номерами: 617, 618, 619, 620 площею 3,97 га.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала суду, що тривалий час працювала на посаді землевпорядника Петракіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області та пам`ятає, де знаходиться масив земельних ділянок, якими володіє ОСОБА_1 на підставі відповідних державних актів. Земельна ділянка відповідача ОСОБА_2 раніше рахувалася як не витребуваний пай та знаходиться зовсім в іншому місці, ніж земельні ділянки ОСОБА_1 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала суду, що працює на посаді начальника відділу з питань земельних відносин та екології виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області та пояснила, що відповідачу ОСОБА_2 надали невірне викопіювання і по ньому виготовили технічну документацію на земельну ділянку, яка наклалася на земельні ділянки позивача ОСОБА_1 . Земельна ділянка відповідача знаходиться в іншому місці і на неї в будь-який час можна зробити технічну документацію.

Суд критично оцінює доводи представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 про надання Петракіївською сільською радою викопіювання з плану організації території та розбивчого креслення щодо місцезнаходження належної ОСОБА_2 земельної ділянки, на основі якого було розроблено технічну документацію на земельну ділянку :00:012:0012 площею 3,9746 га, відповідно до якого належна ОСОБА_2 земельна ділянка розташована на масиві земель, які належать ОСОБА_1 , оскільки такі доводи спростовуються показаннями свідків та письмовими доказами, які підтверджують дійсне місцезнаходження земельної ділянки відповідача в іншому місці. Викопіювання, яке міститься у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 , яка надана суду розробником даної документації ФОП ОСОБА_9 , жодним чином не спростовує доводи позивача щодо дійсного місцезнаходження земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Позивач звернувся з даним позовом з метою захисту права власності на земельні ділянки відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ІII-ПЛ №040983 від 31.01.2001 внаслідок виявлення факту здійснення державної реєстрації за відповідачем земельної ділянки, яка частково накладається на належні позивачу земельні ділянки. У підтвердження накладення земельних ділянок позивачем долучено, зокрема, рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, у яких містяться дані з Державного земельного кадастру щодо накладення земельних ділянок позивача на земельну ділянку з кадастровим номером :00:012:0012 площею 3,9746, яка належить ОСОБА_2 .

Рішенням № РВ-023 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 10.01.2023 ОСОБА_1 відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав, що електронний документ не відповідає установленим вимогам оскільки встановлено накладення з ділянкою :00:012:0012, площа співпадає на 56,5409 %.

Рішенням № РВ-023 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 09.01.2023 ОСОБА_1 відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, а саме перетин ділянки з ділянкою :00:012:0012; площа співпадає на 18,376 %.

Рішенням № РВ-022 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 28.12.2022 року ОСОБА_1 відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав: електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа; розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; невідповідність поданих документів законодавству, а саме п.6 абз. 3 ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр». А саме перетин ділянки з ділянкою :00:012:0012, площа співпадає на 18,176%.

Можливість суду встановити обставини накладення земельних ділянок на підставі доказів, які містять офіційні дані Державного земельного кадастру без застосування спеціальних знань викладена у постановах Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №910/2995/17

У даному випадку обставини накладення земельних ділянок встановлені на підставі доказів, які містять офіційні дані Державного земельного кадастру та дають змогу встановити обставини справи без застосування спеціальних знань.

Заперечення представника відповідача Хорольської міської ради Бибика В.В., що для підтвердження факту накладення земельних ділянок необхідним є висновок землевпорядної організації суд вважає безпідставними, оскільки такий висновок не містить офіційних даних Державного земельного кадастру. Жодних доказів щодо спростування доводів позивача щодо накладення земельних ділянок відповідачами не надано.

Позивач жодним чином не оспорює наявності у відповідача земельної частки (паю), право на яку за відповідачем визнано рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2019 року у справі № 548/444/19, в якому відсутній кадастровий номер земельної ділянки та її точне місцезнаходження. Дані відомості з`ясовані судом під час судового розгляду.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіти земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення права; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів.

Пунктами 2 та 10 Розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про державний земельний кадастр передбачено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі, якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

ОСОБА_1 у визначений законом спосіб набув право власності на земельні ділянки площею 4,23 га, 4,44 га та 4,23 га, які розташовані на території колишньої Петракіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області (теперішньої Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області), що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю ІII-ПЛ №040983 виданим Петракіївською сільською радою 31.01.2001, який був зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1. Оригінал даного документа судом оглянуто у судовому засіданні.

Згідно ст.6 ЗК України 1990 року (чинній на час набуття мною права власності на земельні ділянки) громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок, зокрема, для ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до ст.17 ЗК України ( в редакції 1990 року) передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

За приписами статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

З огляду на викладене, оскільки державний акт, на підставі яких ОСОБА_10 є власником наданих йому у власність земельних ділянок, є чинним, тому виділення цих же земельних ділянок у власність іншій особі, зокрема відповідачу ОСОБА_2 є неправомірним.

Судом встановлено, що набуття права власності відповідачем на земельну ділянку площею 3,9746 га, кадастровий номер :00:012:0012 та державна реєстрація даної земельної ділянки як об`єкта цивільних прав у Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім`я відповідача ОСОБА_2 проведена без урахування того, що той масив земель, де знаходяться земельні ділянки ОСОБА_1 не був вільний, так як дані земельні ділянки перебували у приватній власності позивача, а тому здійснення державної реєстрації земельної ділянки на їх місці та реєстрація на неї права власності за відповідачем є неправомірним та порушує права позивача.

Відповідно до ст. 24 Закону "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку (ч. 1). При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер (ч. 9). Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника (ч. 10).

Аналогічні підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки визначені у п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1051.

Підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :00:012:0012 передбачені ч. 10 ст. 24 Закону та п. 114 Порядку №1051 відсутні, водночас наявність державної реєстрації такої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі порушує права ОСОБА_1 як позивача та власника земельних ділянок, у межах яких знаходиться земельна ділянка відповідача. Тому зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :00:012:0012 підлягає скасуванню в судовому порядку.

Згідно з п.п. 60, 61 Порядку ведення Державного земельного кадастру, який затверджений постановою КМУ № 1051, запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до постанови ВП ВС від 04.12.2019 у справі №823/588/16 навіть якщо буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав дотримався законодавства при внесенні запису про проведену державну реєстрацію права за іншою особою, це не є перешкодою для задоволення позову щодо скасування цього запису, якщо наявність такого запису порушує права чи охоронювані законом інтереси позивача.

Згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закону України № 1952) викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України № 1952 (у редакції, чинній із 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України № 1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 910/10963/19 сформулював правовий висновок, відповідно до якого у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, на відміну від положень частини другої статті 26 Закону № 1952-ІV у попередній редакції прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є:

судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що у даному випадку ефективним способом захисту прав позивача також є вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №47769798 від 15.07.2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 3,9746 га, кадастровий номер :00:012:0012 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248), яка знаходиться на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області (колишньої Петракіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області).

Відповідно до ч. 10 ст. 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

З огляду на той факт, що належна відповідачу земельна ділянка площею 3,9746 га, кадастровий номер :00:012:0012, перебуває в оренді ОСОБА_3 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки № 320740051 від 20.01.2023 року), а тому з метою ефективного захисту порушених прав позивача, підлягає до задоволення вимога позивача про припинення усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки.

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд самостійно без застосування спеціальних знань встановив факт накладення земельних ділянок сторін у справі, та дійсне місцезнаходження земельних ділянок позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 на підставі даних сторонами доказів, а саме рішень державних кадастрових реєстраторів про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 28.12.2022, 09.01.2023, 10.01.2023

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 76-83, 141, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та скасування державної реєстрації земельної ділянки задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 3,9746 га, кадастровий номер :00:012:0012 у Державному земельному кадастрі та припинити усі речові права, їх обтяження, зареєстровані щодо земельної ділянки площею 3,9746 га, кадастровий номер :00:012:0012.

Скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 47769798 від 15.07.2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 3,9746 га, кадастровий номер :00:012:0012 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248), яка знаходиться на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області (колишньої Петракіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області).

Рішення може бути оскаржене протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення шляхом подачі відповідної заяви до Полтавського апеляційного суду або, у відповідності до п. 15.5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до Хорольського районного суду Полтавської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 29.12.2023 року.

Суддя: Н.С.Миркушіна