БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/1625/23, cправа № 361/6086/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» жовтня 2023 року м. Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань Панек А.С.,

сторони справи:

позивач Акціонерне товариство «CЕНС БАНК»,

відповідач ОСОБА_1 ,

представник позивача АТ «СЕНС БАНК» адвокат Подольський Антон Юрійович;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року акціонерне товариство «Альфа-Банк», яке змінило назву на акціонерне товариство «СЕНС БАНК» (далі АТ «СЕНС БАНК») звернулося до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 014-1021-КП від 28 лютого 2006 року у розмірі 156 749 грн. 30 коп., а також судові витрати у розмірі 2 481 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 28 лютого 2006 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», яке виступає правонаступником публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», найменування якого змінено на акціонерне товариство «Укрсоцбанк», яке, у свою чергу, є правонаступником акціонерного товариства «Альфа-Банк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014-1021-КП, за умовами якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 40 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,5 % річних.

Відповідач належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 27 вересня 2022 року заборгованість за кредитним договором становить 156 749 грн. 30 коп., що складається із: заборгованості за трьома процентами річних у розмірі 28 214 грн. 79 коп.; заборгованості за інфляційними втратами у розмірі 128 534 грн. 51 коп. З підстав стягнення заборгованості позивач звернувся до суду.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивач АТ «СЕНС БАНК» представника не направив, у заявах від 27 лютого 2023 року, від 25 квітня 2023 року, від 20 червня 2023 року представник позивача просив здійснювати розгляд даної справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. 20 квітня 2023 року надала до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням за кордоном. На підтвердження поважності причин неявки у судове засідання відповідачем додано до заяви: реєстраційну картку іноземця, якому надано тимчасовий захист у Республіці Болгарія; копію закордонного паспорту; документ, що дає дозвіл на тимчасове перебування на території Турецької Республіки. Разом з тим, надане особам право на заявлення клопотання, зокрема, про відкладення розгляду справи за відсутністю обґрунтованих доводів для такого відкладення, не є абсолютним та не може перешкоджати розгляду справи у розумні строки, якщо з дій особи вбачається зловживання наданими їй процесуальними правами. У встановлений законом строк відповідач не подала до суду відзиву на позовну заяву. З огляду на викладені обставини, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

28 лютого 2006 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», яке виступає правонаступником публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», найменування якого змінено на акціонерне товариство «Укрсоцбанк», яке, у свою чергу, є правонаступником акціонерного товариства «Альфа-Банк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014-1021-КП, за умовами якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 40 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,5 % річних.

Відповідно до п. 1.3.1. вищевказаного договору у цей же день між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» і ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, відповідно до якого передано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з: житлового будинку, що позначений на плані літерою «А», загальною площею 319,1 кв.м., житловою площею 90,3 кв.м; сараю, що позначений на плані літерою «Б»; вбиральні, що позначені на плані літерою «В», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, яка призначена для будівництва обслуговування житлового будинку та господарських споруд, загальною площею 0,0600 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . За погодженням сторін вартість предмета іпотеки визначена в сумі 1 434 194 грн. 95 коп., що складала за курсом Національного банку України на день укладення договору 283 999 доларів США 00 центів.

27 лютого 2009 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін № 1 до договору кредиту № 014-1021-КП від 28 лютого 2006 року, відповідно до умов якого сторони дійшли згоди змінити графік погашення основного боргу. Інші умови кредиту залишилися незмінними.

03 березня 2010 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін № 2 до договору кредиту № 014-1021-КП від 28 лютого 2006 року, відповідно до умов якого сторони дійшли згоди змінити графік погашення основного боргу. Інші умови кредиту залишилися незмінними.

13 травня 2011 року між сторонами укладено договір про внесення змін до договору кредиту № 014-1021-КП від 28 лютого 2006 року, відповідно до умов якого сторони дійшли згоди змінити графік та продовжити загальний термін кредитування до 27 лютого 2018 року.

20 серпня 2014 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін № 3 до договору кредиту № 014-1021-КП від 28 лютого 2006 року, згідно з умов якого договір кредиту викладено у новій редакції.

21 серпня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін № 1 до договору кредиту

№ 014-1021-КП від 28 лютого 2006 року, яким змінено умови кредитування, зокрема: змінено валюту кредиту на гривню, визначено, що заборгованість за кредитним договором складає 254 843 грн. 36 коп., та встановлено кінцевий термін повернення кредиту до 27 лютого 2023 року.

Також 21 серпня 2014 року між сторонами укладено додаток № 1 до договору про внесення змін № 1 до договору кредиту № 014-1021-КП від 28 лютого 2006 року, яким затверджено графік погашення кредитної заборгованості за 2014-2023 роки.

15 жовтня 2019 року затверджено передавальний акт, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуло всіх прав за переданими йому активами АТ «Укрсоцбанк», а також набуло обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору станом на

27 вересня 2022 року заборгованість за кредитним договором становить 156 749 грн. 30 коп., що складається із: заборгованості за трьома процентами річних у розмірі 28 214 грн. 79 коп.; заборгованості за інфляційними втратами у розмірі 128 534 грн. 51 коп.

30 листопада 2022 року в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про зміну найменування позивача з АТ «Альфа-банк» на АТ «СЕНС БАНК».

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частин першої, другої статті 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України).

Загальні підходи до визначення змісту порушення зобов`язань містяться в статті 610 ЦК України, а саме відповідно до якої порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору разом із сумою основного боргу суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та 3 % річних від простроченої суми.

У кредитора при цьому згідно із частиною другою статті 625 ЦК України виникає кореспондуюче право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат та 3 % річних за період прострочення сплати основного боргу.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19), аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 ЦК України, дійшла до висновку про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (пункт 43 постанови), а поєднання цих вимог у одній справі не є обов`язковим.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано належного та допустимого в розумінні положень статей 76-81 ЦПК України розрахунку заборгованості за кредитним договором від 28 лютого 2006 року № 014-1021-КП, який заявлено у позові, а тому відсутні підстави для застосування положень статті 625 ЦК України, якою визначено відповідальність боржника у вигляді сплати кредитору інфляційних втрат та трьох процентів річних за весь час прострочення грошового зобов`язання, оскільки банком не доведено розмір утвореної заборгованості відповідача.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного позову з підстав його необґрунтованості.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем у разі відмови у задоволенні позову відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин