Справа №351/2091/23
Номер провадження №2/351/662/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М. ,

за участі секретаря - Григоращук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Снятині цивільну справу за позовом адвоката Петрички Олександра Євгеновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Снятинської міської ради про позбавлення батьківських прав, суд -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Петричка О.Є., який діє в інтересах позивача звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою. Посилається на те, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , а/з №112, (дата повторної видачі 24.12.2020 р.).

Позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.10.1999 р., який було розірвано на підставі рішення Снятинського районного суду від 30.11.2015 р.

Представник позивача зазначає, що після розірвання шлюбу неповнолітній син ОСОБА_3 , проживає з позивачем, окремо від відповідачки і перебуває на повному його утриманні. Близько двох років назад ОСОБА_1 стало відомо, що відповідачка створила іншу сім`ю, після чого самоусунулась від виконання своїх обов`язків по вихованню ОСОБА_3 , практично перестала з ним спілкуватись, не цікавиться його навчанням, здоров`ям і т.ін.

На сьогоднішній день, всі питання щодо виховання та утримання дитини, вирішуються позивачем самостійно, без участі та підтримки з боку відповідачки.

На думку позивача з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, необхідно, вирішити питання про позбавлення відповідачки батьківських прав.

Тому, на підставі вищевикладеного представник позивача просить суд позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Справу розглянуто згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності позивача та його представника - адвоката Петрички О.Є, який надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про те, через канцелярію суду Вх.№6789 від 04.09.2023 р. подала до суду заяву, в якій зазначила, що на день розгляду справи перебуватиме за кордом, з`явитись не зможе. Позов визнає повністю, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо сина ОСОБА_3 , оскільки у неї є інша сім`я, з позивачем по справі та їхніми спільними дітьми не спілкується. Позов просить розглядати без її участі та його задоволити.

Представник третьої особи Г. Мироник подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , а/з №112, (дата повторної видачі 24.12.2020 р.) сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , що відповідно до п.2 ч.1ст.164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Висновок суду підтверджується наступними доказами.

Згідно рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області 30.11.2015 р. млюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано. Після розірвання шлюбу неповнолітній син ОСОБА_3 проживає із позивачем а перебуває на повному його утриманні.

Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства і фактичного місця проживання особи «1587 виданого 23.08.2023 р. виконавчим комітетом Снятинської міської ради за адресою АДРЕСА_1 фактично проживають:

- ОСОБА_1 ;

- ОСОБА_3 - син;

- ОСОБА_6 - дружина;

- ОСОБА_7 - син.

Із довідки №95 від 23.08.2023 р. виданої директором В.Бойчук Снятинського ліцею імені Василя Стефаника, відомо, що мати ОСОБА_3 , учня 10-А класу - ОСОБА_2 не відвідує ліцей, не цікавиться успіхами сина у навчанні та не приходить на батьківські збори.

Із копії заяви наданої службою у справах дітей Снятинської міської ради відомо, що відповідачка свідомо відмовилась від своєї дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та не заперечує про позбавлення її батьківських прав, оскільки разом із сином не проживає та не бере участі у його вихованні.

Згідно із рішенням №310-11/23 від 26.09.2023 р. Виконавчого комітету Снятинської міської ради про затвердження висновку про позбавлення батьківських прав встановлено, що Служба у справах дітей вважає за доцільно позбавити громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав по відношенню сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 164 Сімейного кодексу України, законодавчо визначає, що підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Бездіяльність матері повністю співпадає з ознаками, викладеними у положеннях ст. 164 СК України та п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», оскільки вона не бере участі у вихованні своєї дитини, не виявляє турботи щодо дитини, не підтримує її матеріально, нехтує обов`язком батьків утримувати дитину.

Частина четверта статті 5 Сімейного кодексу України закріплює, що держава бере під свою охорону кожну дитину-сироту і дитину, позбавлену батьківського піклування.

Згідно з статтею 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В контексті приписів ч. 6 ст. 19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов`язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами.

Суд погоджується з висновком Виконавчого комітету Снятинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання нею батьківських обов`язків, відсутність прояву інтересу до здоров`я, навчання, виховання сина ОСОБА_3 , що свідчить про ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. Також суд приймає до уваги письмові пояснення відповідачки згідно яких остання не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо сина ОСОБА_3 , оскільки у неї є інша сім`я, з позивачем по справі та їхніми спільними дітьми не спілкується.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19. 141, 150, 164, 165, 170, 183 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Василь СОБКО