Справа № 341/1859/22
Провадження № 22-ц/4808/265/23
Головуючий у 1 інстанції МЕРГЕЛЬ М. Р.
Суддя-доповідач Барков
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів Девляшевського В. А.,

Мальцевої Є. Є.,

секретар Мельник О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лотоцької Наталії Василівни на ухвалу Галицького районного суду від 28 грудня 2022 року в складі судді Мергеля М. Р., постановлену у м. Галичі Івано-Франківської області, у справі за заявою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Івано-Франківського районного нотаріального округу Данилюк Олексій Орестович, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Івано-Франківського районного нотаріального округу Данилюк О. О., про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення коштів.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення коштів. Позов подано з мотивів вчинення відповідачем протиправних дій, які призвели до відчуження ним, у спосіб, не передбачений законодавством України, спадкового майна - екскаватора Akerman EW20. Вільний обіг предмету спору, перереєстрація чи зміни у майбутньому власника екскаватора може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у справі у разі задоволення позовних вимог.

А тому просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на екскаватор Akerman EW20, а також шляхом накладення арешту на усе рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, що належать ОСОБА_3 , у межах розміру ціни позову (609 442,28 грн).

Ухвалою Галицького районного суду від 28 грудня 2022 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Лотоцька Н. В., посилаючись на порушення норм судом процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що спірний екскаватор є річчю неподільною, відноситься до категорії транспортних засобів. Накладення арешту на 2/3 частки цього транспортного засобу є неможливим. А тому, вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що накладення арешту на екскаватор є неспівмірним із заявленими позовними вимогами.

Також вказує, що вчинення відповідачем дій пов`язаних з продажем спадкового майна щодо якого у нього відсутні права на володіння та розпорядження є достатньо обґрунтованими фактичними даними для прийняття рішення про забезпечення позову шляхом арешту майна та коштів, що належать ОСОБА_3 . При цьому позивачка просила обмежитись розміром арештованого майна та коштів у межах позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 адвокат Манченко О. В. покликається на безпідставність доводів скарги. Зазначає, що екскаватор Akerman EW20 був зареєстрований за ОСОБА_3 . На підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 04 травня 2022 року екскаватор відчужено на користь третьої особи за 20 000,00 грн.Просить апеляційну скаргу залишити без змін, а ухвалу Галицького районного суду від 28 грудня 2022 року без змін.

За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачки адвоката Лотоцької Н. В., яка просила скаргу задовольнити, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просила визнати екскаватор-навантажувач самохідний, колісний Akerman EW20, серійний номер 2546, 1995 року випуску, вага 18 тон, жовтого кольору, з дизельним двигуном потужністю 107 кВт спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ; стягнути з ОСОБА_3 кошти у розмірі 2/3 частки від 25 000,00 доларів США, а саме 16 666,00 доларів США у гривневому еквіваленті на день прийняття судом рішення.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у 2001 році зареєстрували шлюб. У 2020 році ОСОБА_4 помер. За життя ОСОБА_4 у 2014 році придбав екскаватор Akerman за ціною 8000,00 євро, кошти за який сплатив з сімейного бюджету подружжя. Зазначає, що позивачці належить право на 2/3 частки придбаної у шлюбі спадкодавцем вищевказаної будівельної техніки. Проте, спадкоємець ОСОБА_4 реалізував вказаний екскаватор, а кошти від реалізації одноосібно привласнив. ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Данилюка О. О. за оформленням спадкових прав на зазначений екскаватор, однак нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа та відомостей, які б підтверджували державну реєстрацію права власності на вказане майно. Посилаючись на вказані обставини просить позов задовольнити.

27 грудня 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Лотоцька Н. В. подала заяву про забезпечення позову, в якій сторона позивача просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на екскаватор Akerman EW20, а також шляхом накладення арешту на усе рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, що належать ОСОБА_3 , у межах розміру ціни позову (609 442,28 грн).

Відмовляючи в задоволені заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту позовної заяви та заяви про забезпечення позову екскаватор-навантажувач на цей час, ймовірно, перебуває у власності третьої особи, яка не є учасником провадження у цій справі. Також, у своїх позовних вимогах позивачка не ставить питання про відновлення її права власності на вказане майно (його повернення), а кінцевою метою позову є стягнення з відповідача коштів у розмірі 2/3 вартості реалізованого майна. А тому накладення арешту на таке майно як спосіб забезпечення позову порушить права та інтереси третьої особи, нового власника майна та не відповідатиме принципу співмірності. Крім того, у заяві про забезпечення позову не зазначено, яке саме майно має бути арештоване; банківські установи та номери рахунків, на яких перебувають кошти відповідача, не надає доказів належності цього майна відповідачу та його вартості, тощо.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому його виконанні.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачем і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості запропонованого заявником способу забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним способом забезпечення позову та предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

З`ясовано, що між сторонами виник спір щодо стягнення коштів за 2/3 частки відчуженого екскаватора Akerman EW20 у розмірі 16 666,00 доларів США у гривневому еквіваленті на день прийняття судом рішення.

Із долученого до відзиву до апеляційної скарги договору купівлі-продажу транспортного засобу вбачається, що дійсно 04 травня 2022 року ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_5 екскаватор колісний Akerman EW20, 1995 року випуску.

За таких обставин, враховуючи предмет спору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що накладення арешту на екскаватор Akerman EW20 порушить права та інтереси третьої особи, яка не є учасником справи і такий захід забезпечення позову є не співмірним із заявленими позивачкою вимогами.

Відповідно до частини першої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову, а також доведення відповідності (адекватності) засобу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зазначила, що при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Як вбачається із матеріалів справи, заявник не обґрунтувала та не надала доказів того, що невжиття такого заходу як арешт на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, що належить ОСОБА_3 може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконати рішення суду. Крім того, стороною позивачки у заяві про забезпечення позову не зазначено переліку майна, що належить відповідачу, його вартості, банківські установи та номери рахунків, на яких перебувають кошти відповідача, що позбавляє суд з`ясувати співмірність виду забезпечення позову.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лотоцької Наталії Василівни залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду від 28 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 10 лютого 2023 року.

Судді В. М. Барков

В. А. Девляшевський

Є. Є Мальцева