Номер провадження: 22-ц/813/4241/23
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

23.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Назарової М.В. (суддя доповідач), Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 березня 2018 року

у цивільній справі за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 березня 2018 року заяву Заступника прокурора Одеської області про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки задоволено.

ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, 26 листопада 2022 року звернувся до суду з апеляційною скаргою та одночасно просив визнати поважними причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги на постанову апеляційного суду Одеської області від 20.11.2018 та ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07.03.2018, поновити строк на їх оскарження, скасувати постанову апеляційного суду Одеської області від 20.11.2018 та ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07.03.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 посилався на те, що він є законним чоловіком відповідачки ОСОБА_2 . Відповідно до договору дарування від 25 квітня 2017 року, ОСОБА_3 передав безоплатно у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0751 га, кадастровий номер :54:006:0240, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , і з цього часу ОСОБА_1 здійснював значні затрати на утримання, управління цим майном та догляду за ним, між подружжям ОСОБА_4 відсутній спір щодо режиму сумісної власності подружжя на спірну земельну ділянку, і тому у відповідності до частин 1-2 ст. 62 СК України остання є спільною сумісною власністю подружжя, і цей факт визнається дружиною ОСОБА_2 .

Доказів того, що земельна ділянка є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 , а отже, що оскаржуваною ухвалою суду вирішено питання про його права, свободи та (або) обов`язки, не було надано.

Крім того, ОСОБА_1 при зверненні до суду з апеляційною скаргою був пропущений строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначав, що він не був проінформований про розгляд справи, не отримував судових повісток, або інших документів із Приморського районного суду, які б дали змогу йому бути повідомленим про подачу клопотання про забезпечення позову, його розгляд та про ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 березня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчисляється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина друга вказаної норми). Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала суду першої інстанції постановлена 07 березня 2018 року. Останнім днем на подання апеляційної скарги є 22 березня 2018 року. Апеляційна скарга подана до суду через відділення поштового зв`язку 26 листопада 2022 року, тобто з порушенням строку на апеляційне оскарження.

Крім того, скаржником не було надано доказів щодо дати отримання копії ухвали від 07 березня 2018 року, як того вимагає п. 4 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, що унеможливлює вирішення його клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у встановленому порядку і розмірі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову апеляційного суду Одеської області від 20.11.2018 та ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07.03.2018.

Системний аналіз наведеного цивільного процесуального законодавства свідчить про те, що у суду апеляційної інстанції відсутні повноваження щодо перегляду судових рішень апеляційної інстанції, крім випадків, коли це прямо передбачено законом і коли за законом судове рішення апеляційного суду підлягає скасуванню.

Докази того, які саме доводи апеляційної скарги іншої особи, що бере участь у розгляді справи, вже були предметом апеляційного перегляду, скаржником не надано також.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали, а саме: для надання апеляційної скарги в новій редакції (щодо предмету оскарження) разом з копіями відповідно до кількості учасників справи з «мокрим» підписом ОСОБА_1 (або в підсистемі Електронний суд з електронним цифровим підписом), доказів поважності причин пропуску строку (що підтверджують дату отримання оскаржуваної ухвали), сплати судового збору та надання Одеському апеляційному суду документу, що підтверджує сплату судового збору, а також доказів того, що земельна ділянка є спільною сумісною власністю подружжя.

Одночасно скаржнику було роз`яснено наслідки неусунення недоліків апеляційної скарги у вигляді відмови у відкритті апеляційного провадження ( п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України), а у разі неусунення інших недоліків апеляційної скарги - повернення скарги (ч. 3 ст. 185 ЦПК України).

Копію вказаної ухвали направлено ОСОБА_1 на адресу, вказану у апеляційній скарзі.

На адресу суду повернулася кореспонденція, направлена за адресою: АДРЕСА_2 , вказаною заявником, з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується поштовим конвертом.

До теперішнього часу скаржником не усунуто недоліки, вказані в ухвалі суду від 08 грудня 2022 року, як того вимагалося від нього.

Відповідно до частини першої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

В контексті вищевказаних норм права копія судового рішення вважається врученою належним чином заявнику.

До Одеського апеляційного суду не надходила заява скаржника про зміну місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження, так само до суду апеляційної інстанції не надходила заява скаржника про подовження строків усунення недоліків апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Окрім цього, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» зазначив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Крім того, як вбачається із правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Каракуця проти України» від 20 лютого 2017 року, що заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, оскільки вони протягом 1 року та 8 місяців не звертались до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Оскільки заявник намагається оскаржити судові рішення, що на його думку, стосуються його прав, то колегія суддів зазначає, що за правилом частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається, та згідно установленої практики Європейського суду з прав людини має цікавитися протягом розумного строку про розгляд своєї справи судом.

Також апеляційним судом враховано, що ухвала суду 08 грудня 2022 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху оприлюднена 12 грудня 2022 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу і є належним повідомленням скаржника про судове рішення.

Враховуючи наведене, що ОСОБА_1 тривалий час не цікавився розглядом його апеляційної скарги, хоча мав таку можливість, є підстави вважати, що судом було вжито всіх залежних від нього заходів для прискорення процедури розгляду апеляційної скарги.

Згідно ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При перевірці у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про судовий збір» зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України встановлено, що відсутні дані про сплату ОСОБА_1 судового збору.

Оскільки ОСОБА_1 встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги не усунуто, тому апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути скаржнику.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із повторною апеляційною скаргою після усунення обставин, які стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 березня 2018 року у цивільній справі за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки повернути скаржнику.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до апеляційного суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: М.В. Назарова

В.В. Кострицький

Ю.П. Лозко