Провадження № 2/643/5066/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2023 року суддя Московського районного суду м. Харкова Осадчий О. В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні,

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить:

-припинити право власності ОСОБА_1 на частку транспортного засобу марки TOYOTA LAND CRUISER 200, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-припинити право власності ОСОБА_1 на частку транспортного засобу марки VOLKSWAGEN CRAFTER, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , спеціалізований фургон малотонажний;

-стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошову компенсацію в загальній сумі 873964,00 грн., яка складається з вартості автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER 200 612876,72 грн. і вартості автомобіля марки VOLKSWAGEN CRAFTER 261087,28 грн.

Судовий збір позивачем не сплачено.

До позову додається заява ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, обґрунтована тим, що вона є пенсіонером за віком, судовий збір, який підлягає сплаті за подання позовної заяви про припинення права власності на частку у спільному майні перевищує 5 % розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, що є підставою для звільнення від сплати судового збору відповідності до ст. 8 Закону України «Про судовий збір». До клопотання додано довідку про розмір пенсії за період листопад 2022 року жовтень 2023 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 листопада 2023 року справі за вищевказаним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи: 643/12574/23 та визначено головуючим суддею Осадчого О. В.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2023 року у справі № 643/12574/23 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків шляхом подання: копії звіту ТОВ «Транском Плюс» № 6520/23/474 у повному обсязі (у двох екземплярах згідно з ч. 1 ст. 177 ЦПК України).

12 грудня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ігнатенко З. В. звернулася до Московського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» з клопотанням на виконання ухвали суду у справі № 643/12754/23, у якому просить долучити копію звіту щодо вартості автомобіля, а також просить розглянути заяву позивача щодо звільнення від сплати судового збору. До клопотання додано копію звіту ТОВ «Транском Плюс» № 6520/23/474.

Заява передана судді Осадчому О. В. та долучена до матеріалів справи № 643/12574/23 18 грудня 2023 року.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та надано строк для усунення її недоліків шляхом подання: документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

21 грудня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ігнатенко З. В. звернулася до Московського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» з клопотанням на виконання ухвали суду від 19 грудня 2023 року у справі № 643/12754/23, у якому просить долучити до матеріалів справи відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податку за 2022 календарний рік і розглянути питання щодо звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору. До клопотання додано фотокопію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податку про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перенарахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року, відповідь на запит в електронному вигляді від 20.12.2023.

Так, в ухвалі Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2023 року позивачеві зазначалося щодо доказів в обґрунтування заяви про звільнення від сплати судового збору.

Також, ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2023 року розглянуто заяву позивача про звільнення від сплати судового збору, у задоволенні якої відмовлено, а позовну заяву залишено без руху.

Суд зауважує, що в ухвалі суду від 19 грудня 2023 року, з урахуванням положень ч. 2 ст. 185 ЦПК України, позивачеві зазначений спосіб усунення недоліків позовної заяви, а саме подання документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Одночасно суд зазначає, що вимога сплати судового збору прямо передбачена нормами чинного законодавства та не є перешкоджанням доступу до правосуддя, оскільки чинним законодавством передбачений порядок звільнення від сплати судового збору судом.

Зазначення підстав або долучення до позовної заяви документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, позивачем не зазначено та не надано. Також, не подано і нового клопотання про звільнення від сплати судового збору.

З урахуванням зазначених в ухвалі суду від 19 грудня 2023 року недоліків позовної заяви та клопотання, яке 21 грудня 2023 року надійшло від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ігнатенко З. В., суд вважає, що позивачем недоліки позовної заяви не усунуто. Так, позивачем не надано як документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, так і документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а статтею 18 Закону України № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Одночасно, Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» та у рішенні від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тому, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції, а також дотримання позивачем вимог, передбачених ст. 175, 177 ЦПК України.

Отже, суд позбавлений можливості прийняти позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, оскільки її прийняття до провадження не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, що зумовить у подальшому розгляд такої справи з порушенням норм права.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв`язку з тим, що недоліки позовної заяви не усунені, враховуючи вимоги ст. 185 ЦПК України, позовна заява ОСОБА_1 вважається неподаною та підлягає поверненню позивачеві.

Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, у порядку визначеному цивільним процесуальним законодавством.

Керуючись ст. 185, 260, 354 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, може подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. В. Осадчий