РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/9846/22

Провадження №: 2/755/954/23

"02" лютого 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Слободянюк А.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення, -

у с т а н о в и в:

03 жовтня 2022 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення.

У прохальній частині позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення у розмірі 62200,59 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 11390,10 грн., 3% річних у розмірі 4958,86 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюється ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ».

Відповідачі були зареєстрованими у встановленому законом порядку за вказаною адресою, були користувачами житлово-комунальних послуг та мешканцями зазначеної квартири, а тому являлись споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у вказаній квартирі, за період, щодо якого позивачем заявлено позовні вимоги.

23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503)) ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» розміщено відповідне повідомлення, із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» 06 серпня 2014 року (№ 111 (4511)).

Позивач зазначає, що до теперішнього часу договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з відповідачами не укладено.

Відповідачі своєчасно із жовтня 2016 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та з вересня 2017 року за отримані послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого, станом на 23 лютого 2022 року, у них утворилась заборгованість у розмірі 78549,55 грн., що складається із: заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 21892,47 грн. та заборгованості за послуги з гарячого водопостачання у розмірі 40308,12 грн. Також, позивачем нараховані інфляційна складова боргу у розмірі 11390,10 грн. та 3% річних у розмірі 4958,86 грн.

У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Ухвалою від 07 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Позивач належним чином повідомлений про відкриття провадження у даній справі.

Відповідачі про розгляд справи повідомлялись шляхом надсилання ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками до неї за відомою зареєстрованою адресою місця їх проживання. До суду повернулись поштові конверти з рекомендованими повідомленнями без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву на позов відповідачі не подали.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім цього, вбачається, що про розгляд даної справи відповідачі повідомлялися через офіційний веб-сайт судової влади України, шляхом розміщення відповідного оголошення.

Згідно із ч. 11 ст. 128 ЦПК України, зокрема, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

На підставі наведеного, суд вважає, що відповідачі були належним чином сповіщені про проведення судового розгляду цивільної справи.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Предметом регулювання Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції Закону від 24 червня 2004 року № 1875-VІ) передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Так, судом встановлено, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , здійснюється ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на підставі положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10 квітня 2014 року № 1198-VII, за яким виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності з 1 липня 2014 року є об`єкт господарювання з постачання теплової енергії.

23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» № 103 (4503) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення до відповідних житлово-експлуатаційних організацій або до ТОВ «Євро-Реконструкція».

Проект договору про надання ТОВ «Євро-Реконструкція» послуг централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511).

Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до відомостей, наданих Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА від 26 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований у встановленому законом порядку, за адресою: АДРЕСА_1 , з 10 червня 1992 року по 19 січня 2022 року (а.с. 56).

Крім того, відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва, який наданий позивачем, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 10 лютого 1992 року по 16 серпня 2022 року (а.с. 5).

Отже, вбачається, що відповідачі будучи зареєстрованими у встановленому законом порядку за вищезазначеною адресою, були споживачами послуг з постачання гарячої води та централізованого опалення, які надавалися позивачем в період з жовтня 2016 року по лютий 2022 року, в рамках якого заявлено дані позовні вимоги.

Докази щодо звернення відповідачів в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання позивачем неякісних житлово-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції Закону від 24 червня 2004 року № 1875-VІ) передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає і обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції Закону від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ) споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

В той же час, правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630 (далі - Правила) регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

За змістом пунктів 18, 30 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Як встановлено судом та підтверджується наявними у справі доказами, відповідачі свої зобов`язання зі сплати послуг з надання централізованого опалення та гарячого водопостачання не виконували, внаслідок чого, станом на 23 лютого 2022 року, у них виникла заборгованість у розмірі 62200,59 грн., що складається із: заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 21892,47 грн. та заборгованості за послуги з гарячого водопостачання у розмірі 40308,12 грн., на підтвердження чого позивачем надано помісячний розрахунок суми заборгованості (а.с. 7-13).

За повідомленням позивача до теперішнього часу договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з відповідачами, не укладено.

Так, відповідно до частини сьомої статті 26 Закону України № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

У постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року по справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року по справі № 401/710/15-ц зроблено висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Таким чином, оскільки відповідачі впродовж певного періоду споживали послуги без укладеного з позивачем договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, останні не звільняються від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень ст. ст. 525, 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, ураховуючи порушення відповідачами виконання зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг, а саме: послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів на свою користь втрат від інфляції, внаслідок несвоєчасного розрахунку у розмірі 11390,10 грн., а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі - 4958,36 грн., що знаходить своє підтвердження, відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 7-13). Розрахунок інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних був проведений позивачем до 24 лютого 2022 року, з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України №206 від 05 березня 2022 року.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У спростування вищенаведеного будь яких доказів відповідачами суду не надано. Відповідачі не скористались своїм правом надання відзиву щодо заявлених позовних вимог, не надали суду відповідних доводів, що заборгованість є меншою або відсутня. Таких доказів не встановлено судом і відповідно до наявних матеріалів справи.

Отже, зважаючи на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і їх взаємний зв`язок в сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження, відповідно до наданих матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення, підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача солідарно підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2481,00 грн., який був сплачений позивачем при подачі даної позовної заяви, згідно із платіжним дорученням (а.с. 48).

Керуючись ст. ст. 11, 16, 509, 510, 525, 526, 611, 625, 629, 901, 903 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 2, 4, 7, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 133,141, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 274, 280, 282, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення, станом на 23 лютого 2022 року, у розмірі 62200 (шістдесят дві тисячі двісті) гривень 59 копійок, інфляційну складову боргу у розмірі 11390 (одинадцять тисяч триста дев`яносто) гривень 10 копійок, 3% річних у розмірі 4958 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 86 копійок, а всього суму 78549 (сімдесят вісім тисяч п`ятсот сорок дев`ять) гривень 55 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» судовий збір у розмірі 1240 (одна тисяча двісті сорок ) гривень 50 копійок з кожного.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (, адреса: вул. Гната Хоткевича, 20, м. Київ, 02094).

Відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , остання адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ).

Відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний тескт рішеня суду складений 02 лютого 2023 року.

Суддя А.В. Слободянюк