Справа № 442/439/23
Провадження № 2-о/442/37/2023
УХВАЛА

п р о з а л и ш е н н я п о з о в н о ї з а я в и б е з р у х у

"26" січня 2023 р. Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Хомик А.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно батьків колишньої дружини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Також просить усунути перешкоди в користуванні майном, документами, що є об`єктами права спільної сумісної власності потраждалої особи; повернути все належне йому майно; відшкодувати завдаті збитки його матеріальому стану, який погіршився довготривалим утриманям особистих документів (неможливість правцевлаштуватись офіційно протягом тривалого часу); відшкодувати завдані збитки його психічному здоров`ю, що стало наслідком погіршення фізичного здоров`я.

Ознайомившись із поданою заявою та долученими до неї матеріали, вважаю необхідним залишити дану заяву без руху з наступних підстав.

Так, у своїй заяві ОСОБА_1 посилається на постійне застосування відносно нього фізичного та психологічного насильства, зі сторони батьків колишньої дружини - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . На обґрунтування своїх вимог, заявник долучає Талони повідомлення Єдиного обліку про прийняття та реєстрацію заяв про адміністративне правопорушення та іншу подію та відповіді Дрогобицького віділу поліції ГУ НП у Львівській області про те, що в результаті проведених перевірок по даних фактах відсутні будь-які ознаки злочину, передбаченого КК України.

Відповідно до п.3 ч.1ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено: обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Однак, в супереч вимог ст. 350-4 ЦПК України, заявником не зазначено обставин, які б свідчили про необхідність видати обмежувальний припис та не додано доказів на підтвердження цих обставин.

Статтею 95 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"рішення про видачу обмежувального припису або відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей та батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

За таких обставин положеннями чинного ЦПК України чітко зазначено, що звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису заявник повинен надати суду докази, що підтверджують необхідність видачі судом обмежувального припису. Виняток із вищенаведеного поширюється лише на випадки не можливості надання доказів, у разі чого заявником може бути подане клопотання про їх витребування.

В порушення вищезазначених вимог, заявником не додано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вчиняли протиправні дії щодо заявника, в обґрунтування доводів заяви щодо постійного порушення його прав.

Клопотання про витребування доказів, визначених п.3 ч.1 ст.350-4 ЦПК України, у разі неможливості їх подання самостійно, ОСОБА_1 до заяви не долучено. Належними та допустимими доказами вчинення домашнього насильства щодо заявника можуть бути постанови про їх притягнення до адмінвідповідальності за даними фактами, які набрали законної сили, та висновки за результатами перевірки звернення ОСОБА_1 в правоохоронні органи.

Окрім того, у заяві не зазначено, чи виносився кривднику терміновий заборонний припис уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, як це передбачено ст.25 Закону України"Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Також із заяви заявника вбачається, що шлюб між ним та його дружиною ОСОБА_4 розірвано у 2020 році, він проживає за різними адресами з особами, стосовно яких просить видати обмежувальний припис, доказів спільного проживання заявником не представлено.

Спільний побут - це сумісне проживання та спільне ведення домашнього господарства, але заява та додані до неї документи не містять доказів або посилання на докази, що сторони проживають як одна родина, або проживають разом в одному будинку тощо, До заяви взагалі не додані докази, на підтвердження належності домоволодіння, в якому проживають заявник і заінтересовані особи.

Таким чином, заявнику необхідно надати суду докази, на підтвердження обставин, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, так як відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Враховуючи вищевикладене, заявнику необхідно надати суду уточнену заяву про видачу обмежувального припису, з посиланням на докази, що підтверджують обставини, які свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису. В разі неможливості отримання таких доказів самостійно звернутися до суду з клопотанням про їх витребування.

За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати ст. 185 ЦПК України, згідно якої суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позову без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки дана заява не відповідає вимогам ст. 350-4 ЦПК України її слід залишити без руху та надати заявникові строк для усунення недоліків. Недоліки необхідно усунути шляхом виконання всіх вимог зазначених в цій ухвалі суду.

Роз`яснити заявнику, що в разі невиконання вимог ухвали суду, заява, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України ,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , - залишити без руху.

Строк для усунення недоліків встановити п`ять днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не виконання вимог даної ухвали в строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.П. Хомик