Справа №672/692/22
Провадження №2/672/67/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м. Городок

Городоцький районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Федорук І.М.,

з участю секретаря судового засідання - Стебло Л.В.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника органу опіки та піклування - Маршалок Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городку Хмельницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Городоцької міської ради, про визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітніх дітей сторін - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 15.03.2023 відповідачка разом із дітьми виїхала до Польщі, де проживають по даний час. ОСОБА_3 не дає йому, позивачу, спілкуватися і бачитися із дітьми, приймати участь у їх вихованні, що перешкоджає реалізації ним батьківських прав. Відповідачка не створила належних умов для проживання дітей, не надає їм належного догляду, виховання та спілкування. У позивача наявна тривога щодо майбутнього дітей, стану їх здоров`я, втраченого для навчання часу.

В судовому засіданні позивач, його представник позовні вимоги підтримали.

У судове засідання відповідачка, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилася, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подала, у зв`язку з чим суд вирішив розгляд справи проводити за відсутності відповідачки.

В судовому засіданні представник органу опіки та піклування зазначила, що оскільки сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, орган опіки та піклування не надав висновок про визначення місця проживання малолітніх дітей сторін, при вирішенні спору покладається на думку суду.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, думку представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

В силу вимог статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 141 СК України, частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В силу вимог частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає...

Частинами першою, другою статті 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2263-ІХ від 22.05.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено, на час розгляду справи - до 19 лютого 2023 року.

Судом встановлено, що сторони з 29.09.2013 по теперішній час перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції у Хмельницькій області 29.09.2013, свідоцтва про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_2 , виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції у Хмельницькій області 14.03.2014, свідоцтва про народження ОСОБА_8 серії НОМЕР_3 , виданого Городоцьким районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 15.06.2016, свідоцтва про народження ОСОБА_9 серії НОМЕР_4 , виданого повторно Городоцьким районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 17.05.2018 (а.с. 16, 18-20).

Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка ОСОБА_3 разом із дітьми сторін ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та своєю дочкою ОСОБА_10 , шукаючи тимчасового притулку, на початку березня 2022 року після введення в Україні воєнного стану виїхали на територію Республіки Польща. З пояснень позивача в судовому засіданні вбачається, що у березні 2022 року він був проти залишення дітьми території України, проте у зв`язку з категоричною позицією відповідачки забезпечив їх виїзд за кордон. На даний час ОСОБА_3 з дітьми проживає в м.Білий Дунаєць Республіки Польща, діти відвідують освітні заклади, що не заперечував позивач в судовому засіданні.

З письмових пояснень відповідачки вбачається, що вона з дітьми була змушена залишити територію України у зв`язку із введенням воєнного стану, оскільки події в Україні негативно впливали на психологічний стан дітей. Відповідачка стверджує, що під час проживання у Польщі емоційний стан дітей покращився (а.с. 67).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач не надав суду належних та допустимих доказів в підтвердження того, що визначення місця проживання дітей із батьком відповідає якнайкращим інтересам дітей та що відповідачка неналежним чином виконує батьківські обов`язки.

Так, в судовому засіданні за клопотанням позивача було допитано в якості свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_11 дав покази про те, що 10.03.2022 ОСОБА_3 разом з дітьми у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні виїхала на територію Республіки Польща. В серпні 2022 року він разом із сином - ОСОБА_1 поїхали за місцем проживання дітей, щоб повернути їх на Україну, проте відповідачка згоди не надала. Свідок повідомив, що ОСОБА_3 з дітьми проживала у житлі, наданому їм як біженцям, отримувала допомогу від Республіки Польща. Проте з умовами проживання дітей не змогли ознайомитися у зв`язку з відсутністю дозволу ОСОБА_3 . Позивач працює в м.Городку Хмельницької області, забезпечений житлом, а тому свідок вважає за доцільне визначити місце проживання дітей із батьком - ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_12 , котра являється сестрою ОСОБА_3 , дала покази про те, що з початком війни в Україні із ОСОБА_3 та дітьми виїхала на територію Республіки Польща, де разом проживали. Зазначила, що ОСОБА_3 працевлаштувалася у Польщі, діти відвідували освітні заклади. Крім того, свідок вказала, що відповідачка піклувалася про дітей, проте інколи відпочивала поза місцем проживання, залишивши дітей під нагляд своєї старшої 16-річної доньки.

З показів вказаних свідків суд не вбачає підстав вважати, що ОСОБА_3 нехтує виконанням батьківських обов`язків та її поведінка свідчить про відсутність піклування про дітей. Навпаки, свідок ОСОБА_12 підтвердила, що відповідачка, не зважаючи на отримання допомоги від Республіки Польща, працює, влаштувала дітей у навчальні заклади, що вказує на відповідальне ставлення до виконання батьківських обов`язків, турботу про благополуччя дітей .

Надані позивачем фіскальні чеки на суму 1474,23 польських злотих свідчать про задоволення позивачем певних потреб дітей одноразово, під час одноденного перебування позивача за місцем проживання дітей. В той же час ОСОБА_1 не надав суду доказів в підтвердження того, що з березня 2022 року по час ухвалення судового рішення (протягом більш як десять місяців) він надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, що свідчить про його байдуже ставлення до умов матеріального забезпечення дітей. При цьому судом встановлено, що позивач мав можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, що підтверджується копією довідки про доходи №551 від 30.08.2022, виданої Комунальним некомерційним підприємством "Городоцька міська багатопрофільна лікарня" Городоцької міської ради Хмельницької області (а.с.24).

Крім того, на підтвердження позовних вимог надано відеозапис розмов ОСОБА_1 з дітьми під час другого візиту до Республіки Польща. З даного відеозапису вбачається, що діти сторін спокійні, доглянуті. Відповіді дітей щодо бажання повернутись до України спровоковані позивачем, питання позивача були навідними, бажання проживати разом із батьком діти не висловлювали, а тому суд не може взяти до уваги даний доказ в якості належного доказу в підтвердження бажання дітей проживати разом із батьком.

Не заперечуючи належне виконання позивачем батьківських обов`язків під час спільного проживання із відповідачкою та дітьми, що стверджується копіями довідок СК «Епіцентр» № 1 від 30.08.2022, Городоцької початкової шкоди № 102 від 30.08.2022, Свято-Онуфріївського храму № 028 від 07.09.2022, ЗДО «Казка» № 2 від 02.09.2022, суд констатує, що позивачем не надано доказів в підтвердження того, що в той же час відповідачка неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки.

Таким чином, ОСОБА_1 не надав суду доказів, які б свідчили про неналежне виконання позивачкою або її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, негативний вплив ОСОБА_3 на виховання дітей або обставини, які б давали підстави стверджувати, що проживання дітей з матір`ю суперечить їх інтересам, натомість проживання дитини з батьком буде для них кращим. При цьому суд також враховує, що усі доводи позивача ґрунтуються виключно на його твердженні, що дітям буде краще з ним, без будь якого обґрунтування.

На підставі наведеного, виходячи з засад диспозитивності і змагальності кожної сторони у судовому процесі,рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей,проаналізувавши надані позивачем докази, врахувавши пріоритет права дітей сторін на перебування в безпечному середовищі, у контексті першочергового врахування інтересів дітей, які переважають над інтересами батьків, суд вважає, що визначення місця проживання дітей із батьком не відповідає їх інтересам.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 89, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з батьком - ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду безпосередньо або через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_6 , виданий 13.11.2013 Городоцьким РС УДМС України в Хмельницькій області.

Третя особа: Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Городоцької міської ради, місце знаходження: вул.Тараса Шевченка, буд.20, м.Городок, Хмельницький район, Хмельницька область, 32000.

Повне судове рішення складено 01.02.2023.

Суддя І.М.Федорук