Справа № 127/2351/23
Провадження № 2/127/248/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами суддею встановлено, що позов не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач, зазначаючи в позовній заяві про те, що між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу автобуса марки SKANIA К124, номерний знак НОМЕР_1 , vin- НОМЕР_2 , не долучає до позовної заяви докази, які б вказували на існування між сторонами договірних правовідносин саме з купівлі-продажу майна, з усіма істотними умовами такого договору. Докази укладання сторонами, в розумінні закону, договору купівлі-продажу суду не представлено.

Крім того позивач, вказуючи на те, що позивачем взяті на себе зобов`язання з продажу транспортного засобу виконано, не представляє доказів такого виконання, зокрема докази підписання відповідного договору купівлі-продажу, яким обумовлюється передача відповідного майна на користь позивача.

Суд звертає увагу позивача на те, що згідно п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. № 1371) документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є, зокрема, оформлені в установленому порядку та укладені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.

Посилаючись, як на підставу своїх вимог на норму ст. 1053 ЦК України, яка регламентує можливість за домовленістю сторін замінити боргове зобов`язання, що виникло зокрема з договору купівлі-продажу на позикове зобов`язання, позивач не представляє суду доказів, що така домовленість (про заміну зобов`язання) між сторонами була досягнута.

Посилаючись на норми ЦК України, що регулюють правовідносини з позики, порядку та строку їх виконання, позивач не надає жодних доказів, які б вказували на існування між сторонами таких (позичкових) правовідносин.

Згідно з п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Натомість, позивачем не зазначено, чи існують докази, які не можуть бути подані до позовної заяви, не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення зазначеної вимоги позивачем до позовної заяви не додано платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

26.01.2023 працівниками суду складено відповідний акт, згідно якого при реєстрації позовної заяви, зазначена в додатку до позову квитанція про сплату судового збору не була виявлена.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в сумі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, в даному випадку, враховуючи ціну позову в сумі 402 254 грн., позивачем має бути сплачено судовий збір в сумі 4 022,54 гривень, про що суду, на виконання вимог цієї ухвали, слід представити відповідну квитанцію. З актуальними реквізитами для сплати судового збору позивач може ознайомитись на веб сайті Вінницького міського суду Вінницької області.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що за практикою ЄСПЛ вимога про сплату зборів судам у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Case of Kreuz v. Poland), заява №28249/95, п. 60).

Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в рішеннях від 28.05.1985 року у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" та від 13.02.2001 у справі "Кромбах проти Франції", держава може встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду.

Крім того, у рішеннях від 20.05.2010 року в справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 року в справі "Наталія Михайленко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою.

Викладене є недоліками позовної заяви, які мають бути усунуті позивачем.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175-177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, залишити без руху, надавши позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, з дня отримання даної ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо у встановлений строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, вона вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу, що не перешкоджає повторному пред`явленню позову.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: