Справа №274/1071/23
Провадження № 2/0274/659/23
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

"22" лютого 2023 р. м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Хуторна І.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Бердичівського районного сектору управління міграційної служби України в Житомирській області про визнання громадянином України за народженням, -

в с т а н о в и л а:

17.02.2023 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій він просить визнати його у відповідності до ст.7 ЗУ "Про громадянство" громадянином України за народженням.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бердичеві Житомирської області, Україна (колишня УРСР). У 1998 році він поїхав на заробітки до росії та повернувся до України 1994 році. Він звертався до відповідача з метою отримання громадянства України, однак його звернення проігноровано, для цього вимагають надати перелік документів, які у 2017 році у нього було викрадено. З даного приводу він звертався до поліції та по даному факту відкрито кримінальне провадження. Зазначив, що у нього є свідоцтво про народження та вважає, що вказаний документ є достатнім для оформлення громадянства України. Відсутність громадянства позбавляє його права на працю, обмежує його права на переміщення, звужує його конституційні права.

Позивачем до позовної заяви долучено ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі № 274/5631/22, якою позовну заяву до Бердичівського РС УДМС України в Житомирській області про зобов`язання вчинити дії повернуто у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданими до неї документами, доходжу висновку, що слід відмовити у відкритті провадження за вказаним позовом, із таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів. Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі-ЦПК України), ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З наведених обставин у позові вбачається, що фактично предмет спору (оскаржувані протиправні дії, бездіяльність, рішення) - відсутній, а його підставами є лише незгода позивача з процедурою набуття ним громадянства та особиста оцінка позивачем цього факту.

Суд зазначає, що правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначений Законом України «Про громадянство України».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про громадянство України», документами, що підтверджують громадянство України, є: 1) паспорт громадянина України; 3) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 4) тимчасове посвідчення громадянина України; 6) дипломатичний паспорт; 7) службовий паспорт; 8) посвідчення особи моряка; 9) посвідчення члена екіпажу; 10) посвідчення особи на повернення в Україну.

При цьому, свідоцтво про народження не є документом, що підтверджує належність особи до громадянства України.

Відповідно до п.1 п.2 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про громадянство України" центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження щодо: встановлення належності до громадянства України відповідно до статті 3 цього Закону; прийняття заяв разом із необхідними документами щодо прийняття до громадянства України, щодо виходу з громадянства України дітей у випадках, передбачених частинами десятою - дванадцятою статті 18 цього Закону, перевірки правильності оформлення документів, наявності умов для прийняття до громадянства України і відсутності підстав, з яких особа не приймається до громадянства України, наявності підстав для виходу з громадянства України і відсутності підстав, з яких не допускається вихід з громадянства України, надсилання заяв разом зі своїм висновком на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства.

Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента, від 27.03.2001, № 215/2001, Порядок відповідно до Закону України «Про громадянство України», визначено перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України. Також, вказаним Порядком також визначений перелік документів, відповідно до якого визначається належність до громадянства України та органи, уповноважені на розгляд заяв з питань громадянства.

Порядок № 215 відповідно до Закону України «Про громадянство України» визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Абзацом першим пункту 1 Порядку № 215 передбачено, що для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.

Згідно з абзацом другим пункту 4 Порядку № 215 заяви та інші документи з питань громадянства подаються особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні.

З врахуванням наведеного, чинним законодавством України визначена як процедура перевірки належності до громадянства України, так і чіткий перелік державних органів, які мають відповідні повноваження. При цьому, суд не належить до таких органів.

Таким чином, з наведеного вбачається, що для підтвердження факту належності до громадянства чи наявності у заявники громадянства України законодавством передбачений не судовий, а інший порядок його встановлення. Суд вважає, що слід чітко дотримуватись вимог зазначених нормативних актів, що регулюють питання громадянства стосовно позасудового порядку вирішення таких спорів.

Суд звертає увагу, що заявником не надано доказів того, що він звертався до відповідного територіального органу Державної міграційної служби України із заявами встановленого зразка про встановлення належності до громадянства України, або доказів того, що йому було відмовлено у встановленні належності до громадянства України.

Позивач не позбавлений права на звернення до органів ДМС України та її територіальних підрозділів з відповідними заявами та наданням відповідних документів, з метою надання йому чи встановлення належності до громадянства України.

Отже, зазначені позивачем обставини, про які йдеться у позові, не спричиняють порушень індивідуально виражених прав або свобод позивача та не підлягають судовому розгляду.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 522/12901/17-ц (постанова від 06.02.2019 р.) зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки розгляд питання набуття позивачем громадянства перебуває поза межами не лише юрисдикції цивільних судів, а й не належить до юрисдикції жодного іншого суду, підстав для роз`яснення позивачеві до суду якої юрисдикції належить його вирішення немає.

З огляду на вищевикладене суддя дійшла висновку, що підстави для відкриття провадження у справі за заявленим позовом відсутні, а тому у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Бердичівського районного сектору управління міграційної служби України в Житомирській області про визнання громадянином України за народженням.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Ю. Хуторна