Справа №333/3103/23
Пр. № 2/333/1974/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: судді Наумової І.Й., за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В., позивача: ОСОБА_1 , представника позивача: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Коваленко Вікторія Вікторівна, ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

24.04.2023 р. позивачка звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з даним позовом. Свої вимоги позивач мотивує наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивачки - ОСОБА_4 .

24.11.2021 р. позивачкою приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Коваленко В.В. було подано заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця і ця заява була зареєстрована приватним нотаріусом 24.1 1.2021 за номером 122.

Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 . При народженні у позивачки було прізвище ОСОБА_5 . У зв`язку із укладанням шлюбу з ОСОБА_6 прізвище позивачки було змінено на ОСОБА_7 . Батьком позивачки був ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Матір`ю батька позивачки ( ОСОБА_8 ) була ОСОБА_9 (батько у свідоцтві про народження не зазначений, оскільки він був народжений поза шлюбом). В подальшому бабця позивачки (мати її батька) уклала шлюб з ОСОБА_10 (саме свідоцтво про укладання шлюбу між бабцею позивачки та ОСОБА_10 та. відповідно, зміни прізвища ОСОБА_5 на ОСОБА_11 відсутнє у позивачки та документальне підтвердження зміни прізвища бабці позивачки).

Шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (бабцею позивачки) ймовірно було укладено у 1956 року, так як ІНФОРМАЦІЯ_4 у них в шлюбі народилася ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія № НОМЕР_1 від 30.11.1957. Бабця позивачки (після укладання шлюбу - ОСОБА_13 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_5

ОСОБА_12 (тітка позивачки) 18.07.1979 уклала шлюб зі ОСОБА_14 та змінила прізвище на ОСОБА_15 .

Після смерті тітки позивачки ( ОСОБА_4 ) інші спадкоємці невідомі та не було іншими особами подано заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

Позивачка здійснювала догляд за своєю тіткою ( ОСОБА_4 ), а після її смерті, саме позивачка займалась організацією поховання через кремірування тіла, що підтверджується відповідною довідкою.

Шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (бабцею позивачки) було укладено в Смоленській області СPCР (наразі територія РФ) і документальне підтвердження про укладання цього шлюбу можливо отримати лише з архівних органів РАЦС Смоленської області РФ.

У зв`язку із тим, що внаслідок збройної агресії РФ відносно України, з 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022/2022-02-24 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України було введено воєнний стан, який діє і наразі. AT «Укрпошта» припинило поштовий зв`язок з РФ. що підтверджується відповідними даними, які розміщені на сайті AT «Укрпошта» (посилання https://www.ukrposhta.Uci/ua/nevvs/57624-poshti-svitu-ogoloshuj ut-rosii-poshtovu-blokadu). Вказана поштова блокада об`явлена РФ не тільки Україною, а і іншими країнами цивілізованого світу (посилання - htlps://hiomadske.radio/ne/2022/04/l5/poshty-svitu-oholosyly-rosii-ta-bilorusii-poshlovu-blokadu). І взагалі, з 24.02.2022 Україною припинені взаємовідносини з РФ, в тому числі і щодо обміну інформацією про архівні дані актів цивільного стану.

З урахуванням вказаного, здійснити направлення запиту на отримання копії свідоцтва від 1956 року про укладання шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (бабцею позивачки) та відповідно, отримати від органів влади РФ копії вказаного свідоцтва не є можливим.

Тобто позивачка має право на спадкування тієї частини спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка б припадала на долю батька позивачки ( ОСОБА_8 ), якщо б він був живий на час відкриття спадщини після смерті своєї сестри ( ОСОБА_4 ).

З урахуванням того, що відсутні інші родичі спадкодавця ближчого ступеня споріднення ніж її брат ( ОСОБА_8 - батько позивачки) та взагалі відсутні інші особи, які подали у передбачений законодавством строк заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця - ОСОБА_4 ,. то законним спадкоємцем квартири АДРЕСА_1 є позивачка.

Постановою приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Коваленко В.В. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від №105/02-14, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті спадкодавця внаслідок того, що позивачкою документально не доведено юридичний факт родинних стосунків між нею та померлою тіткою ОСОБА_4 .

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд:

- встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме факт того, що ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 є тіткою ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_8 .

- визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), в порядку спадкування за законом право власності на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.05.2023 р. було відкрито провадження у справі та призначений її розгляд у порядку загального позовного провадження, також встановлений сторонам строк для надання заяв по суті.

Відповідач, скориставшись своїм процесуальним правом, подав відзив на позовну заяву, в якому просить ухвалити рішення по справі на розсуд суду на підставі наданих доказів.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2023 р., за ініціативою суду, було залучено до участі у справі ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивачка та її представниця підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений, в письмові заяві заявив про розгляд справи за його відсутності.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання повідомлялися, на зазначені позивачкою адреси.

Суд, вислухав пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 09.11.2021 р. Відповідно до довідки КП «Спецпідприємство КПО», вбачається, що ОСОБА_16 замовила та оплатила послугу з кремірування тіла ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина у вигляді квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 від 23.12.2003 р., виданого Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради, витягом про реєстрацію права власності па нерухоме майно №3015907 від 09.03.2004. виданого Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації».

Допитаний, за клопотанням позивача, в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що вона є племінницею позивачки, а померла ОСОБА_4 була тіткою позивачки, оскільки її батько ОСОБА_8 був братом ОСОБА_4 . Також свідок зазначила, що позивачка має рідну сестру ОСОБА_3 , доньку ОСОБА_8 , яка наразі мешкає в Республіці Польща.

Допитана в судовому засіданні, за клопотанням позивачки, свідок ОСОБА_18 пояснила, що її дівоче прізвище ОСОБА_5 , вона є троюрідною тіткою позивачки по лінії батька позивачки. Батько позивачки ОСОБА_8 мав рідну сестру по матері ОСОБА_19 (дівоче прізвище ОСОБА_20 ). Також свідок зазначила, що позивачка має рідну сестру ОСОБА_21 , доньку ОСОБА_8 , яка наразі мешкає за кордоном.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 17.05.2022, вбачається, що позивачка 17.12.2022 р. уклала шлюб з ОСОБА_6 , у зв`язку з чим змінила своє дівоче прізвище ОСОБА_5 на ОСОБА_7 .

Згідно з копією свідоцтва про народження позивачки, серії НОМЕР_5 від 06.12.1974 р., батьком позивачки був ОСОБА_8 . Останній ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_6 , виданого повторно 28.09.2017 р.

Згідно з копією свідоцтва від 15.09.1949 р.н. про народження ОСОБА_8 , матір`ю останнього була ОСОБА_9 , відомості про батька не зазначені. Місцем народження ОСОБА_8 вказано селище Воронцово Смоленська область.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 вбачається, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка селища Воронцово Смоленської області, уклала 18.07.1979 р.н. шлюб зі ОСОБА_14 , внаслідок чого набула прізвище ОСОБА_15 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , батьками ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , були ОСОБА_10 та ОСОБА_13 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії № НОМЕР_9 , ОСОБА_13 померла в м. Запоріжжі ІНФОРМАЦІЯ_10 .

З копії матеріалів спадкової справи ОСОБА_4 , витребуваних на підставі ухвали суду від 21.06.2023 р. за клопотанням позивача, вбачається, що 24.11.2021 р. позивачка ОСОБА_7 звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коваленко В.В. із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 , в якій зазначила, що інших спадкоємців, окрім неї немає. Про наявність у неї рідної сестри ОСОБА_3 , яка також могла претендувати на спадкове майно після ОСОБА_4 , з аналогічних підстав, що і позивачка, в заяві про прийняття спадщини не зазначено. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 чоловік спадкодавця ОСОБА_4 ОСОБА_14 помер. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 , ІНФОРМАЦІЯ_12 померла ОСОБА_22 . Відповідно до відповіді Департаменту реєстраційних послуг від 03.11.2022 р. на запит нотаріуса на день смерті ОСОБА_4 за місцем її проживання інші зареєстровані особи відсутні. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коваленко В.В. від 01.11.2022 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_4 .

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини перша та друга статті 1220 ЦК України).

У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця (стаття 1262 ЦК України).

Відповідно до положень ч.2 ст. 26 Сімейного кодексу України - рідні брат та сестра бувають повнорідні та неповнорідні. Повпорідними є браги і сестри, які мають спільних батьків. Неповнорідними є брати і сестри, які мають спільну матір або спільного батька. Частиною 1 ст. 259 Сімейною кодексу України передбачено, що права та обов`язки, встановлені законом для братів та сестер, мають рідні (повнорідні, неповнорідні) брати та сестри.

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 07.06.2017 року у справі № 6-161цс17: Спадкування за правом представлення - це спадкування за законом, яке передбачає появу в певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем. Таким чином, його власні спадкоємці ніби представляють у спадкових відносинах особу, яка б одержала права на спадкування, якби була живою на час відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї.

Згідно зі статтею 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Позивачка претендує на спадкове майно, яке залишилось після померлої ОСОБА_4 , з посиланням на спадкування за законом за правом представлення як племінниця померлої та спадкоємиця другої черги.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Такі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 30 червня 2023 року у справі № 490/1819/22.

Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 201/4961/21.

З матеріалів справи вбачається, що за життя ОСОБА_4 заповіт не склала, окрім позивачки, ніхто із заявами про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 , до нотаріуса не звертався у встановлений законодавством строк, в зв`язку з чим наразі позивачка є єдиною спадкоємицею за законом померлої ОСОБА_4 і встановлення факту родинних відносин, має для неї юридичне значення, оскільки в зв`язку з ним виникає право на вищевказане спадкування.

Оцінивши вищевказані докази, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, суд дійшов висновку, що заявленими позивачкою доказами доведений факт родинних відносин, а саме, що вона є рідною племінницею спадкодавця ОСОБА_4 , в зв`язку з чим дані вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання права власності на спадкову квартиру, суд приходить до висновку про відмову в їх задоволенні з наступних підстав.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що підставою для відмови нотаріуса у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину, стало ненадання повного обсягу документів для підтвердження факту родинних відносин між спадкодавцем та особою, яка звернулась із заявою про прийняття спадщини.

Даним рішенням суду вищевказаний юридичний факт встановлений.

Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна».

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачкою суду оригінали правовстановлюючих документів щодо належності зазначеного вище майна спадкоємцеві ОСОБА_4 не надавалися. Також суду позивачем не надано доказів на підтвердження відсутності заборони або арешту цього майна. Клопотання про витребування цих доказів позивачем не заявлялося.

Підстави для відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій усунені судом, а саме встановлений факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_4 та спадкоємицею ОСОБА_1 , тому позивач не позбавлена права отримати свідоцтво про право на спадщину, звернувшись до нотаріуса, із відповідною вимогою.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 в частині визнання права власності на спадкову квартиру є необґрунтованими та передчасними, внаслідок чого не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12,13, 141, 206, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Коваленко Вікторія Вікторівна, ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме факт того, що ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 є тіткою ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_8 . РПОКІІП - .

В іншій частині, заявлені вимоги, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 29.12.2023 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя: І.Й.Наумова