Провадження № 2/537/22/2023
Справа № 537/4242/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2023 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Мурашової Н.В.,

за участю секретаря Должаніци В.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Федосєєв Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, із застосуванням відеоконференцзв`язку, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог.

16.08.2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просив стягнути з відповідача на його користь безпідставно отримані грошові кошти в сумі 150950,00 грн. Позивач просив покласти на відповідача понесені ним судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що починаючи в період з 04.07.2020 року по 10.09.2020 року ОСОБА_2 помилково перерахував кілька раз зі своєї банківської картки НОМЕР_1 в АТ "Універсал банк" на банківську картку ОСОБА_3 НОМЕР_2 в АТ КБ "Приватбанк" грошові кошти на загальну суму 150950,00 грн., що підтверджується відповідними квитанціями. Проте між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не укладалися жодні угоди, відсутні інші правові зобов`язання. А тому ОСОБА_3 набула без достатніх правових підстав вказані грошові кошти. А отже відповідно до положень ст.1212, ст.83, ст.11, ст.1213 ЦК України ОСОБА_3 зобов`язана повернути ОСОБА_2 безпідставно отримані грошові кошти. Оскільки ОСОБА_3 відмовилася добровільно повернути безпідставно отримані грошові кошти, тому ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом за захистом своїх майнових прав.

Короткий зміст відзиву на позов.

Відповідач ОСОБА_3 подала відзив на позов, в якому визнала, що в період з 04.07.2020 року по 10.09.2020 року ОСОБА_2 перерахував декількома платежами на її банківську картку грошові кошти в загальній сумі 150950 грн., що підтверджується копіями квитанцій «Монобанку» АТ «Універсал Банк», в яких зазначено призначення платежу: «Переказ особистих коштів». Вказані грошові кошти ОСОБА_3 отримала не безпідставно. Так, ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_4 через ОСОБА_5 звернулися до Компанії «ООД-Варна» за отриманням консультацій та посередницьких послуг в укладенні трудових договорів, отриманні робочих віз у Болгарії. Фактично ОСОБА_5 надавала подружжю Здітовецьких посередницькі послуги. Оскільки ОСОБА_5 не має відкритих рахунків у банках, тому подружжя ОСОБА_6 перерахували плату за надані нею та Компанією «ООД-Варна» послуги на банківську картку ОСОБА_3 , яка є донькою ОСОБА_5 . А саме чоловік ОСОБА_2 перерахував на рахунок ОСОБА_3 кількома платежами протягом двох місяців грошові кошти в загальному розмірі 150950 грн. А також дружина ОСОБА_4 перерахувала на рахунок ОСОБА_3 кількома платежами грошові кошти в загальному розмірі 137430 грн. За таких обставин ОСОБА_3 отримала грошові кошти від подружжя ОСОБА_6 не безпідставно, а в рахунок оплати отриманих послуг, що їм були надані ОСОБА_5 та Компанією «ООД-Варна». Лише через рік після пересилання грошових коштів ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_4 направили до АТ «Універсал Банк» заяву про повернення коштів, як безпідставно перерахованих ОСОБА_3 . Після чого чоловік ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_4 кожен окремо звернулися до суду з позовами до ОСОБА_3 про повернення безпідставно отриманих коштів (справи №537/4242/21, №537/4427/21). Наведені факти підтверджують, що Здітовецькі направили ОСОБА_3 вказані грошові кошти не помилково, а цілеспрямовано на оплату отриманих послуг, а саме отримання консультацій та посередницьких послуг в укладенні трудових договорів, отриманні робочих віз у Болгарії. За таких обставин ОСОБА_3 просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з неї безпідставно отриманих грошових коштів.

Рух справи.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.09.2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів за правилами загального позовного провадження. (а.с.30-31).

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.10.2021 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 адвоката Єфремова В.В. про витребування доказів. (а.с.52-53).

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.05.2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд.

Позиції учасників справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Єфремов В.В. просив задовольнити позов з наведених в ньому підстав, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 150950 грн. Зазначив, що доводи відповідача та її представника про наявність договірних зобов`язань між подружжям Здітовецьких та відповідачем ОСОБА_3 , її матір`ю ОСОБА_5 , Компанією «ООД-Варна» є безпідставними та необґрунтованими, не доведені належними, достатніми та допустимими доказами, а тому суд не має брати такі доводи до уваги, оскільки рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Федосєєв Д.О. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів з підстав, наведених у відзиві. Також зазначив, що з аналогічних підстав ОСОБА_7 зверталася до суду з позовом до ОСОБА_3 про повернення безпідставно отриманих коштів (справа №537/227/22). Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 13.12.2022 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_7 . Наведені факти підтверджують, що ОСОБА_5 надавала посередницькі послуги багатьом громадянам України, які зверталися до Компанії «ООД-Варна» за отриманням консультацій та посередницьких послуг в укладенні трудових договорів, отриманні робочих віз у Болгарії. А оскільки ОСОБА_5 не мала банківських рахунків в Україні, то громадяни України за домовленістю перераховували грошові кошти за надані послуги на банківську картку її доньки ОСОБА_3 . Також представник відповідача зазначив, що хоча Здітовецькі оплатили вказані послуги, проте не надали Компаніїї «ООД-Варна» необхідних документів, тому не отримали робочих віз та дозволу на проживання у Болгарії, й після чого через рік звернулися спочатку до банку, а потім до суду з позовом до ОСОБА_3 з метою повернути сплачені ними грошові кошти. За таких обставин, представник позивача адвокат Федосєєв Д.О. просив суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 про повернення безпідставно отриманих коштів.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, норми права та мотиви, застосовані при ухваленні рішення.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , є власником картки АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 , що підтверджено листом АТ КБ «ПриватБанк» від 13.01.2022 року №20.1.0.0.0/7-220113/20295 (а.с.135).

В період з 04.07.2020 року по 10.09.2020 року ОСОБА_2 перерахував 8 раз зі своєї картки АТ «Універсал Банк» НОМЕР_1 на картку ОСОБА_3 в АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 грошові кошти на загальну суму 150950,00 грн., що підтверджується відповідними квитанціями: №9С5С-Р7АМ-652Е-5АР7 від 04.07.2020 року, №357А-169М-КСС9-1Х19 від 28.07.2020 року, №43Р5-2НВР-4М89-С36Р від 06.08.2020 року, №М55В-А336-А3Н6-1С9М від 19.08.2020 року, №А6Р6-2Х1С-6А56-8НН7 від 29.08.2020 року, №СН50-Е5М7-05РХ-8Х4В від 29.08.2020 року, №3ТНН-ВКХ5-ХХ34-НН6А від 09.09.2020 року, №65ТВ-7САН-ЕСНМ-ЕМ46 від 10.09.2020 року (а.с.10-17).

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Федосєєв Д.О. подав суду письмові пояснення ОСОБА_5 , в яких зазначено, що у червні 2020 року до неї звернувся ОСОБА_2 з проханням виступити посередником між ними та Компанією «ООД-Варна» при оформленні для нього та його дружини дозволу на проживання за кордоном. Між ними було досягнуто домовленість, що ОСОБА_5 отримає від ОСОБА_2 . 500 Євро за надані нею послуги з посередництва в передачі документів та грошових коштів для Компанії «ООД-Варна» для оформлення дозволу на проживання за кордоном. З цих підстав в період з липня по вересень 2020 року ОСОБА_2 надав ОСОБА_5 для передачі Компанії «ООД-Варна» документи для оформлення дозволу на проживання за кордоном, а також перерахував на карту її доньки ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 150950 грн. Також його дружина ОСОБА_4 надала ОСОБА_5 для передачі Компанії «ООД-Варна» документи для оформлення дозволу на проживання за кордоном, а також перерахувала на карту її доньки ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 137430 грн. Дані грошові кошти та документи ОСОБА_5 передала Компанії «ООД-Варна». Проте Здітовецькі не надали своєчасно всі необхідні документи для оформлення дозволу на проживання за кордоном. Тому саме з їх вини Компанія «ООД-Варна» не змогла оформити для них відповідні дозволи на проживання за кордоном, тому за умовами домовленостей компанія не повинна була й повертати грошові кошти. ОСОБА_8 на прохання ОСОБА_5 лише отримала від Здітовецьких грошові кошти на свою картку за надані нею та Компанією "ООД-Варна" посередницькі послуги, які передала за призначенням. Тому ОСОБА_5 вважала безпідставними вимоги Здітовецьких про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів, які фактично були передані Компанії «ООД-Варна». (а.с.154).

Згідно з листом Торгового Дому Українка ООД-Варна підтверджено, що ОСОБА_5 , зверталася в жовтні 2020 року у компанію для оформлення дозволу на проживання у ЄС для ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Компанія не оформила відповідні дозволи, оскільки ОСОБА_6 не подали необхідні документи. Тому за політикою компанії, сплачені ними грошові послуги за надані послуги, - не повертаються. (а.с.156-157).

Листом АТ КБ «ПриватБанк» від 19.08.2021 року №20.1.0.0.0/7-210817/12271 ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні його звернення від 17.08.2021 року про повернення помилково перерахованих коштів. (а.с.43).

З аналогічних підстав ОСОБА_7 зверталася до суду з позовом до ОСОБА_3 про повернення безпідставно отриманих коштів (справа №537/227/22). Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 13.12.2022 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_7 . Наведені факти підтверджують, що ОСОБА_5 надавала посередницькі послуги багатьом громадянам України, які зверталися до Компанії «ООД-Варна» за отриманням консультацій та посередницьких послуг в укладенні трудових договорів, отриманні робочих віз у Болгарії, а оплату за надані послуги просила провести на банківську картку своєї доньки ОСОБА_8 .

У ч.1 ст. 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня.

Вказане відповідає правовим висновкам зробленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі №643/21744/19, провадження №14-175цс21, а також правовим висновкам зробленим Верховним Судом у постанові від 18 серпня 2021 року у справі №475/897/19.

Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відзиві на позовну заяву відповідачем вказано, що її мати ОСОБА_5 надала позивачу посередницькі послуги щодо надання Компанією «ООД-Варна» послуг з консультації та посередництва в укладенні трудового договору та отримання робочої візи за кордоном. Зазначені обставини підтверджені відповідними доказами.

З приєднаного до матеріалів справи листа Компанії «ООД-ВАРНА» вбачається, що громадянка ОСОБА_5 зверталася до компанії у жовтні 2020 року, з метою оформлення дозволу на роботу та проживання подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Також, вказаний факт підтверджується наявним в матеріалах справи поясненнями ОСОБА_5 .

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 здійснив перерахування ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 150950 грн. протягом двох місяців, 8 платежами, і лише через рік звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою про повернення помилково перерахованих коштів, тому суд вважає, що регулярний характер перерахування позивачем грошових коштів на картковий рахунок відповідача, бездіяльність протягом року щодо повернення таких коштів, спростовує доводи позивача про те, що таке перерахування коштів було помилковим, безпідставним.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Наведене вище свідчить про те, що доводи позову ОСОБА_2 є необґрунтованими, підстави для його задоволення відсутні, а тому позовні вимоги про повернення безпідставно отриманих коштів не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Оскільки суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , тому відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 13.02.2023 року.

Суддя Крюківського районного суду

Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.