Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючої судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря Кирийчук А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 05.02.2005, від якого вони мають двох дітей: повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з відсутністю почуття любові, взаєморозуміння та різними поглядами на сімейне життя шлюбні віносини між ними припинені. Разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Примирення та збереження шлюбу вважає неможливим.

Тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05.02.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції за актовим записом № 123, а також стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн та судовий збір у сумі 1073,60 грн.

У судове засідання позивач та її представник - адвокат Герасимчук О.О. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника надішла до суду письмова заява про розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позову.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу, пояснивши своїм бажанням зберегти сім`ю. Вказав, що позивач та їхні діти на початку березня 2022 року виїхали за кордон та з ним не спілкуються, а його спроби примиритися з дружиною були невдалими.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.02.2005 між позивачем та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб за актовим записом № 123, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Згідно копій свідоцтв про народження від шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У зв`язку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, мір для примирення не приймають. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, і згідно ст. 56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини чи чоловіка на особисту свободу, тому суд вважає, що за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем, що підтверджено документально.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При вирішенні питання стягнення з відповідача судових витрат суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 27.06.2018 в справі № 826/1216/16, якими визначено, що повинен враховувати суд при розподілі судових витрат. Так, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, судді ВС зазначають, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (справи «Баришевський проти України», «Гімайдуліна й інші проти України», «Двойних проти України» та «Меріт проти України»). Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу до суду надано копії ордеру на надання правничої (правової) допомоги позивачу адвокатом Герасимчуком О.О. від 03.11.2023, договір про надання правової допомоги від 30.10.2023 позивачу адвокатом Герасимчуком О.О., згідно п. 3.1 якого гонорар за надання правової допомоги становить 5000,00 грн.

Поряд із тим, необхідно зауважити, що витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 5000,00 грн є неспівмірними зі складністю цієї справи, яку не можна віднести до складних, наданих адвокатом об`ємом послуг, через що така сума витрат є необгрунтованою та не відповідає критерію розумності їх розміру. За наведених обставин суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 3000,00 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст. ст. 81, 135, 137, 141, 209, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 05 лютого 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління за актовим записом № 123, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073,60 грн судового збору та 3000,00 грн судових витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя Л.М. Семенцова