Справа № 758/6595/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року Подільський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді: Будзан Л.Д., за участю секретаря судового засідання Соколовської А.А., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Мальцевої Г.Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку клопотання представника відповідача Мальцевої Г.Ю. про повернення до підготовчого засідання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вищезазначена справа.

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Мальцева Г.Ю. звернулася до суду з клопотанням про призначення у справі комплексної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи, поновлення строку на подачу вказаної експертизи, вказує, що на стадії підготовчого судового засідання не брала участі в розгляді справи та дізналася про існування оригіналу розписки на стадії судового розгляду під час її огляду судом, тому з метою встановлення належності підпису відповідачу ОСОБА_4 на вказаній розписці просить задовольнити клопотання.

Крім цього, в судовому засіданні заявила клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вирішення клопотання про призначення у справі вищевказаних судових експертиз. Позивач та його представник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, вказавши на те, що повернення до стадії підготовчого судового засідання є недоцільним, просили суд відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов наступного висновку.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17.08.2022 відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.05.2023 підготовче судове засідання закрито та призначено розгляд справи по суті.

Обґрунтовуючи необхідність повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття, представник відповідача вказала, що таке повернення необхідне для вирішення питання про призначення у справі судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи боргової розписки, стягнення боргу за якою є предметом судового розгляду. Крім цього, зазначила, що оригінал розписки до матеріалів позовної заяви не долучено позивачем, а лише надано в судовому засіданні для огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. За приписами ст. 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 3 ЦПК України суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Водночас ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6 § 1, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Белеш та інші проти Чеської Республіки). Суд завжди займав визначне місце, забезпечуючи право на справедливий суд (Рішення Європейського суду з прав людини у справах Ейрі проти Ірландії та Станєв проти Болгарії. Ця гарантія є «одним з основних принципів будь-якого демократичного суспільства, відповідно до Конвенції» (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Претто та інші проти Італії). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Клінік дез Акація та інші проти Франції» вказано, що сторонам повинна бути надана можливість повідомити будь-які докази, необхідні для успіху скарги.

Відповідно до ст. 11 Міжнародного пакту про політичні та громадянські права, який ратифіковано Указом №2148-08 від 19.10.1973 Президії Верховної Ради Української РСР кожен має право при визначенні його прав і обов`язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Також, у Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями «proprio motu», щоб вимагати від сторін пред`явлення таких роз`яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.

Згідно з вимогами ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання та з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Приписами п. п. 8, 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України встановлено, що у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста, вирішує заяви та клопотання учасників справи. На думку Верховного Суду, стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя.

Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17, від 03.04.2019 у справі № 913/317/18, від 03.10.2019 у справі № 902/271/18. Таким чином, з метою дотримання основних засад цивільного судочинства, справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору, маючи на меті забезпечення дійсного вирішення правового спору між сторонами, та вирішення питання щодо призначення повторної судової експертизи, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення у підготовче провадження.

Керуючись ст. 3, 197, 353. 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Перейти зі стадії розгляду справи по суті у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, до стадії підготовчого провадження. Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Леся БУДЗАН