Справа № 459/1282/22
Провадження № 2/459/220/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 лютого 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючої суді Дем`яновської Ю.Д.,

за участю секретаря судових засідань Назар О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Органу опіки та піклування виконавчого комітету Червоноградської міської ради, про визначення місця проживання дитини,-

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищенаведеним позовом, яким просить визначити місце проживання його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ним. Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у шлюбі із ОСОБА_2 у них народився син ОСОБА_4 . В подальшому, життя між сторонами не склалося, з 2014 року подружні відносини між ними припинені, рішенням Червоноградського міського суду Львівської області, яке набрало законної сили 07.07.2020 року, шлюб було розірвано. Вказує, що з цього часу дитина проживає із ним за однією адресою. Мати дитини - ОСОБА_2 проживає окремо за межами України, з 2018 року створила сім`ю з іншим чоловіком, від спільного проживання із яким у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_5 . Зазначає, що вони із відповідачем не дійшли згоди стосовно місця проживання їх спільного сина. ОСОБА_2 по телефону просила передати дитину на виховання її матері, однак він заперечує. Оскільки син протягом тривалого часу проживає з ним у квартирі АДРЕСА_1 , де для нього створені належні умови проживання, що відповідає його інтересам, просить визначити місце проживання дитини разом із батьком.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 28.06.2022 року позовну заяву прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою 14.12.2022 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду на 28.12.2022 року.

Розгляд справи 28.12.2022 рокувідкладено на 25.01.2023 року у зв`язку із першою неявкою у судове засідання відповідача.

25.01.2023 року не відбувся розгляд справи у звязку із оголошенням повітряної тривоги по Львівській області.

У судове засідання 01.02.2023 року учасники не з`явилися.

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності та повне підтримання позовних вимог.

Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Червоноградської міської ради подав заяву від 14.10.2022 року про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач про причини своєї відсутності не повідомила, хоча у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи.

За таких обставин, суд проводить розгляд справи на підставі письмових доказів відповідно до ст.223 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

В зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши таоцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

На підставі ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 19.02.2010 року сторони уклали шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у шлюбі народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 19.05.2020 року, яке набрало законної сили 07.08.2020 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.7).

Як вбачається із витягів з реєстру територіальної громади, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований разом із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за однією адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається із характеристики учня 5-Д класу Червоноградської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №9 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вихованням учня займається тато, який бере активну участь у житті класу, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням та поведінкою сина (а.с.15).

Із копії повідомлення КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Червонограда» №463 від 02.06.2022 року, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований у лікаря-педіатра ОСОБА_6 з 19.06.2020 року. Згідно наявних медичних даних загальний стан та фізичний розвиток ОСОБА_3 відповідає віку дитини, вакцинація проведена у відповідності до календаря щеплень, на диспансерних обліках дитина не перебуває. З 19.06.2020 року по даний час ОСОБА_3 двічі доставлявся до лікаря: 15.04.2021 року для проведення чергового медичного огляду (загальний стан добрий); 12.05.2021 року з приводу захворювання.

Так, з наданого суду висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини № 158 від 02.08.2022 року вбачається, що з 2014 року сторони разом не проживають, мати дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має шлюбні стосунки, від яких народила дитину у 2019 році. ОСОБА_3 залишився проживати разом із батьком, мати рідко спілкується з сином по телефону, деколи бачиться, так як переїхала проживати за кордон. Батько із сином проживає у квартирі АДРЕСА_1 , останній навчається в ЗСШ №9 м.Червонограда, 5-Д класі. Умови проживання задовільні. На засіданні комісії ОСОБА_1 та малолітній ОСОБА_3 пояснили, що батько проживає із сином, утримує його, лікує, займається його розвитком. Мати не бере участі у вихованні сина, має маленьку дитину від іншого шлюбу, виїхала у Польщу. Малолітній ОСОБА_3 пояснив, що проживає з татом вже тривалий час, йому із ним добре, він все йому купує, готує їжу, вони разом проводять дозвілля, грають у футбол, з мамою не часто спілкується по телефону, не бачився з мамою вже давно, а відтак Орган опіки та піклування виконавчого комітету Червоноградської міської ради вважає, що місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід визначити з батьком.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Згідно ч.ч.1-3 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтями 141, 150, 153, 155 СК України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У відповідності до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Частиною другою статті 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом.

Суд зауважує, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини, беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Діти, які не досягли 14 років, повинні проживати у встановленому місці проживання, яке не може бути змінене самочинно як волею сторонніх осіб, так і волею якогось одного з батьків.

Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись, насамперед, з урахуванням прав та законних інтересів дітей.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18).

Встановлено, що інтересам дитини сторін відповідатиме його проживання разом з батьком, на що вказує його психологічний стан, зокрема прихильність до батька, проживання з ним в атмосфері любові, турботи, захисту та встановлення низького рівня емоційного зв`язку з матір`ю. Матеріали справи не містять доказів на спростування вищевказаного висновку.

На підставі викладеного, при вирішенні питання про визначення місця проживання малолітньої дитини, суд в контексті першочергового урахування інтересів дитини, враховуючи здоров`я дитини, місце фактичного постійного проживання, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, добросовісне виконання батьком батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення сина усім необхідним, думку дитини, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, відтак позов підлягає задоволенню.

На прохання позивача судові витрати з відповідача не стягувати.

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 280-284, 354 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 АДРЕСА_2 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 );

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Червоноградської міської ради (80100, Львівська область м.Червоноград пр.Шевченка,19).

Повний текст рішення складено 01.02.2023 року.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська