Справа № 288/3069/23
Провадження № 2/288/502/23
27 грудня 2023 року. смт.Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Рудник М. І.,
за участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі Відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна (далі Третя особа 1), приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна (далі Третя особа 2) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в якому вказує, що Третьою особою 2 було відкрито виконавче провадження про стягнення на підставі виконавчого напису № 5901, виданого 13 березня 2019 року Третьою особою 1 про стягнення з Позивача на користь Відповідача коштів в розмірі 118946.74 гривень, накладено арешт на грошові кошти Позивача та звернуто стягнення на його доходи.
Позивач зазначає, що з вищевказаним виконавчим написом він категорично не згоден, вважає його незаконним та таким, що виданий в порушення норм діючого законодавства так як він не отримував жодної письмової вимоги про повернення невиконаного грошового зобов`язання, а також іншого письмового повідомлення, яке б свідчило про наявність у нього невиконаного грошового зобов`язання. В матеріалах виконавчого провадження зазначено адресу проживання Позивача АДРЕСА_1 , в той час як він з 30 червня 2016 року зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Крім того, жодних кредитних договорів Позивач з Відповідачем не укладав та не звертався до нотаріуса з метою їх посвідчення, а заборгованість у вказаному розмірі він не визнає, а тому оскаржуваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені. 27 листопада 2023 року від представника Позивача надійшла заява в якій він заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та розгляд справи провести без участі Позивача та його представника. /а.с.48/
Представник Відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений.
Треті особи 1 - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судові засідання 14 грудня 2023 року та 27 грудня 2023 року не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була належним чином повідомлена, відповідно до статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів.
Частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Третя особа 2 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена.
Згідно частини четвертої статті 223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 26 жовтня 2023 року, отриманих від Андрушківської територіальної громади, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 30 червня 2016 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . /а.с.11/
Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 63362922 від 20 жовтня 2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. на підставі виконавчого напису № 5901 від 13 березня 2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 118946.74 гривень. /а.с.12-13/
Відповідно до постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП № 63362922 від 20 жовтня 2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. при примусовому виконанні на підставі виконавчого напису № 5901 від 13 березня 2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 118946.74 гривень, постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника. /а.с.14-15/
Постановами про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30 жовтня 2020 року, винесеними приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. на підставі виконавчого напису № 5901 від 13 березня 2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 118946.74 гривень, постановлено звернути стягнення на доходи боржника. /а.с.16-17, 18-19/

20 жовтня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. направлено ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 постанову від 20 жовтня 2020 року, винесену при примусовому виконанні виконавчого напису № 5901 від 13 березня 2019 року. /а.с.20/

Відповідно до виконавчого напису від 13 березня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5901, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., пропонує звернути стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за Кредитним договором № GP-5932299 від 28 січня 2014 року, укладеним з АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав і обов`язків якого є акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», заборгованість за Кредитним договором № GP-5932299 від 28 січня 2014 року. Строк платежу за Кредитним договором № GP-5932299 від 28 січня 2014 року настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 06 березня 2018 року по 06 березня 2019 року. Сума заборгованості складає 118446.74 гривень, в тому числі: - прострочена заборгованість за сумою кредиту 43041.49 гривень; - прострочена заборгованість за комісією 61459.65 гривень; - прострочена заборгованість за процентами 13945.60 гривень. За вчинення виконавчого напису стягнуто плату в розмірі 500.00 гривень. Загальна сума, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 становить 118946.74 гривень. /а.с.70-71/

Під час розгляду вказаної справи судом за клопотанням представника Позивача було витребувано, а приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Юхименко О.Л. надано копії матеріалів виконавчого провадження № 63362922 /а.с.66-97/, які містять: - заяву представника стягувача АТ «ПУМБ» про примусове виконання рішення виконавчого напису № 5901 від 13 березня 2019 року; - меморіальний ордер; - пропозицію укласти договори (оферта); - виконавчий напис; - постанову про відкриття виконавчого провадження від 20 жовтня 2020 року; - постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 20 жовтня 2020 року; - постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 20 жовтня 2020 року; - постанову про арешт коштів боржника від 20 жовтня 2020 року; - постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30 жовтня 2020; - постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 06 листопада 2023 року.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис про стягнення з нього на користь Відповідача заборгованості з тих підстав, що він не отримував жодної письмової вимоги про повернення невиконаного грошового зобов`язання, а також іншого письмового повідомлення, яке б свідчило про наявність у нього невиконаного грошового зобов`язання та жодних кредитних договорів Позивач з Відповідачем не укладав та не звертався до нотаріуса з метою їх посвідчення, а заборгованість у вказаному розмірі він не визнає.

Статтею 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (далі Закон) та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону), якими зокрема є - Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону, нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону).

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до статті 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону врегульовано, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

З огляду на вищевикладене, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

В роз`ясненнях, викладених в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», затверджених постановою від 07 лютого 2014року № 2, у 10 пункті роз`яснень зазначено, що, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом України «Про нотаріат» № 3425-XII.

Пунктом 3.1 Глави 16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно пунктів 3.2, 3.5 Глави 16 Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік № 1172). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Згідно пункту 2 Переліку № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку № 1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису.

Крім того, саме в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Зважаючи на те, що Позивач заперечує наявність у нього заборгованості саме в такому розмірі, в якому звернено стягнення у виконавчому написі нотаріуса, матеріали справи беззаперечно не свідчать про її безспірність, а доказів протилежного Відповідачем не надано, а сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості Позивача, а тому суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Крім того, вищезазначений Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172 та з моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно.

10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою зазначений Перелік був доповнений новим розділом - «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 про визнання нечинним і скасування пункту 1 та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі.

Оспорюваний виконавчий напис було вчинено 13 березня 2019 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14.

Укладений 28 січня 2014 року між акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 Кредитний договір № GP-5932299, який був підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, не посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, що узгоджується з висновком викладеним в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19).

Окремо суд зазначає, що в матеріалах справи та доданих під час розгляду доказах, відсутні відомості того, що Відповідачем було направлено, а Позивачем отримано лист з вимогою про усунення порушень за договором, враховуючи те, що з 30 червня 2016 року Позивач зареєстрований за іншою адресою, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості вчасно бути проінформованим про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» або ж виконати їх, що також не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Наведені вище обставини в їх системному зв`язку вказують на те, що Відповідач, звертаючись до Третьої особи 1 з заявою на вчинення виконавчого напису про звернення стягнення з Позивача, не надав належних доказів безспірності заборгованості, а нотаріус при вчиненні виконавчого напису, не переконався належним чином у безспірності сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом в зв`язку з чим було недотримано умови та процедуру вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, а Відповідач належних підтверджень, які б спростовували доводи Позивача не надав.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання.

Представник Позивача при зверненні до суду також просить стягнути з Відповідача понесені Позивачем витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України)

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України).

До матеріалів справи додано Договір про надання правової допомоги № 27/23 від 25 жовтня 2023 року, укладений між адвокатом Іщенко Д.М. та Вітенко В.В. /а.с.52-53/

30 жовтня 2023 року між адвокатом Іщенко Д.М. та Вітенко В.В. укладено договір на оплату адвокатських послуг до договору про надання правової допомоги № 27/23 в якому сторони домовились, що розмір винагороди (гонорару) адвокату за правову допомогу становить 15000.00 гривень, на момент складання і підпису договору про надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 15000.00 гривень. /а.с.54/

В Акті виконаних робіт за договором про надання правової допомоги № 27/23 від 25 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 та адвокат Іщенко Д.М. визначили, що правова допомога за договорами про надання правової допомоги № 27/23 від 25 жовтня 2023 року за період з 25 жовтня 2023 року по 27 листопада 2023 року включно, надана адвокатом в повному обсязі, а саме: - надано консультаційні послуги ОСОБА_1 ; - ознайомлення з виконавчим провадженням № 63362922 в автоматизованій системі виконавчих проваджень; - складання, оформлення позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з подальшим направленням до Попільнянського районного суду Житомирської області; - складання, оформлення клопотання про витребування доказів з подальшим направленням до Попільнянського районного суду Житомирської області; - складання, оформлення заяви про забезпечення доказів з подальшим направленням до Попільнянського районного суду Житомирської області; - складання, оформлення заяви про зупинення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 63362922 з подальшим направленням приватному виконавцю; - складання, оформлення заяви про зупинення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 63362922 та зняття арештів з подальшим направленням приватному виконавцю; - складання, оформлення заяви про проведення підготовчого судового засідання без участі позивача та його представника по справі № 288/3069/23 з подальшим направленням до Попільнянського районного суду Житомирської області; - складання та оформлення клопотання про долучення до матеріалів справи № 288/3069/23 доказів на підтвердження витрат, понесених в результаті розгляду справи, з подальшим направленням до Попільнянського районного суду Житомирської області; - складання, оформлення заяви про проведення судового засідання без участі позивача та його представника по справі № 288/3069/23 з подальшим направленням до Попільнянського районного суду Житомирської області. /а.с.55/

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» v. Ukraine» («Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України) від 23 січня 2014 року в § 268 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Частиною четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач не скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлена Позивачем вимога про стягнення з Відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000.00 гривень підлягає до задоволення та з Відповідача належить стягнути вказані витрати на користь Позивача.

Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 1073.60 гривень /а.с.23/ та сплачено 536.80 гривень /а.с.25/ судового збору за подання заяви про забезпечення позову, яка була задоволена судом, вказані витрати в сумі 1610.40 гривень підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Керуючись Законом України «Про нотаріат»; Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 280-283, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за № 5901, вчинений 13 березня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» () заборгованості в розмірі 118946.74 гривень.

Стягнути з акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (, місто Київ, вулиця Андріївська,4) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 15000.00 гривень та сплачений судовий збір в розмірі 1610.40 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник