Справа № 206/3417/22
Провадження № 2/206/141/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2023 м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштак К.С., перевіривши матеріали та зміст позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

08.11.2022 представник позивача через систему електронного суду звернувся з даною позовною заявою.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних вимог, зокрема визначених ст.ст. 174-177 ЦПК України.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху оскільки подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

В порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а саме: що 19.02.2019 між позивачем та відповідачем було укладено та нотаріально засвідчено договір щодо місця проживання дитини.

Крім того, суддя вважає необхідним зазначити наступне.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом 09.11.2022 було направлено відповідний запит до відділу обліку проживання фізичних осіб управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_2 .

Так, 03.01.2023 до суду надійшла відповідь на запит, відповідно до якої зазначено, що ОСОБА_2 знято з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 27.06.2017.

В той же час, підсудність є сукупністю цивільних процесуальних норм, що встановлюють правила розмежування повноважень судів загальної юрисдикції.

Територіальною називається підсудність справи суду залежно від території, на яку розповсюджується юрисдикція даного суду. З її допомогою розмежовується компетенція однорідних судів (однієї ланки судової системи). Як правило, територіальна підсудність підрозділяється на загальну, за вибором позивача, договірну, виключну і підсудність пов`язаних справ.

Так, цивільне процесуальне законодавство виділяє кілька видів просторової підсудності, у залежності від місця знаходження сторін, характеру спірних правовідносин, угоди сторін, наявності зв`язку між справами. До них відносяться: загальна територіальна підсудність, альтернативна підсудність та виключна підсудність.

Загальна підсудність визначає компетенцію суду по розгляду справи залежно від знаходження відповідача. Коли ним є громадянин, то позови пред`являються до суду за місцем його проживання, його постійної осілості. Позови до підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності пред`являються за місцем знаходження їх органу управління. Правила загальної підсудності поширюють свою дію на всі справи позовного провадження, за винятком тих, для яких ЦПК встановлює інший вид підсудності.

Статтею 28 ЦПК України передбачено, що підсудність справ за вибором позивача, встановлює правила підсудності справ за вибором позивача, яку ще називають альтернативною підсудністю. Альтернативною називають підсудність, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу. Не виключаючи можливість звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), вона встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Альтернативна підсудність є пільговою, вона встановлена для невеликої категорії справ, які мають особливо важливе значення для громадян. Специфіка цього виду підсудності полягає в тому, що в залежності від характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, особистих обставин (стан здоров`я, малолітні діти тощо) позивач може обирати серед двох, трьох чи більшої кількості судів, які будуть компетентними розглянути таку справу.

Виключна підсудність встановлює, що пред`явлення позовів у деяких справах можливе тільки у точно визначеному законом суді. Вона передбачена до незначної частини позовів, виключаючи можливість застосування до них інших видів територіальної підсудності, тому і названа виключною підсудністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

З огляду на вищевказане, судом було направлено відповідний запит 09.11.2022 до відділу обліку проживання фізичних осіб управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .

Однак, станом на теперішній час відповідь на вказаний запит до суду не надійшла.

Так, 04.01.2023 представником позивача через систему електронного суду було подано клопотання (заяву), зі змісту якого останній зазначає про те, що суд зобов`язаний вирішити питання про відкриття провадження у справі без відомостей з органу реєстрації місця проживання, оскільки позивач позбавляється права на доступ до правосуддя.

В той же час, представник позивача не посилається на жодну норму чинного законодавства, яка передбачає вирішення питання про відкриття провадження у цивільній справі без наявності в матеріалах справи відомостей щодо зареєстрованого місця проживання сторін.

Таким чином, представником позивача в клопотанні (заяві) порушено вимоги п.п. 4, 5, 7 ч. 1 ст. 183 ЦПК України, а саме не зазначено зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання); інші відомості, що вимагаються ЦПК України.

Суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Так, до позовної заяви було долучено копію паспорта позивача, відповідно до якої зазначено, що ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . В той же час, ані в позовній заяві, ані серед долучених до неї доказів не зазначено щодо місця проживання дитини, що позбавляє суд можливості встановити у даному випадку підстави для застосування альтернативної підсудності.

В той же час, представник позивача зазначає, що 19.02.2019 між позивачем та відповідачем було укладено та нотаріально засвідчено договір щодо місця проживання дитини. Однак, відповідно до отриманих судом відомостей, відповідача знято з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 27.06.2017.

В матеріалах позовної заяви відсутні будь-які інші відомості щодо зареєстрованого місця проживання відповідача з 27.06.2017.

Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані серед іншого сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог ч. 1 або ч. 2 ст. 183 ЦПК України, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд повертає клопотання (заяву) представнику позивача без розгляду. Крім того, звертає увагу, що стороною позивача не добросовісно виконані покладені на них обов`язки, не обґрунтовано підсудність даної цивільної справи саме Самарському районному суду м. Дніпропетровська, оскільки позивач укладаючи з відповідачем 19.02.2019 нотаріально засвідчений договір знала, що відповідача знято з реєстрації місця проживання ще з 27.06.2017.

Крім того, представником позивача в порядку п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не зазначено щодо доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Також, в порушення абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви, поданої в електронній формі 08.11.2022, не додано доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У свою чергу, суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174-177, 185,260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання (заяву) представника позивача - повернути без розгляду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: 1) зазначити докази, що підтверджують вказані обставини, а саме: що 19.02.2019 між позивачем та відповідачем було укладено та нотаріально засвідчено договір щодо місця проживання дитини;

2) додати до позовної заяви всі наявні в позивача докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://sm.dp.court.gov.ua.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя К.С. Маштак