Провадження № 2-н/337/715/2023
Справа №337/6096/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Кучерук Ігор Григорович, розглянувши заяву ОСББ «Курузова-11» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території,

в с т а н о в и в:

До суду надійшла заява ОСББ «Курузова-11» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2018 року по 01.10.2023 року надані за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 26455,62 гривень та судовий збір у розмірі 227 гривень.

Вивчивши подані матеріали, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За приписами п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Разом із тим, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до вимог заяви про видачу судового наказу, сума заборгованості за послуги, яку просить стягнути заявник, становить 26455,62грн. за період з 01.01.2018 року по 01.10.2023 року.

Отже, до суми заборгованості, за якою заявник просить видати судовий наказ, увійшла сума заборгованості за період з 01.01.2018 року, що виходить за межі позовної давності.

Враховуючи те, що ЦПК України не передбачено можливості у наказному провадженні здійснити часткове задоволення заяви про видачу судового наказу, а також перевірити обставини переривання строку позовної давності, тому з урахуванням наведених обставин, у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 36 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 161, 163166 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСББ «Курузова-11» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території.

Роз`яснити, що відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України відмова в видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ст.164 ч.2 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: