КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

25 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В. В.,-

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , як особи, що не брала участь у розгляді справи, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року у справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 , як особа, що не брала участь у розгляді справи, подала апеляційні скарги, в яких заявила клопотання про розстрочення/відстрочення або звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року у задоволенні її клопотання про розстрочення/відстрочення або звільнення від сплати судового збору відмовлено, а її апеляційні скарги залишено без руху та надано строк терміном у десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для виправлення вказаних недоліків.

05 грудня 2023 року ОСОБА_1 через електронну пошту суду повторно подала заяви про звільнення її від сплати судового збору (вх.№150602, 150629), до яких додала відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про розмір отриманих нею доходів за 2022 рік, згідно яких у неї відсутні доходи за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Частиною 3 вказаної статті визначено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Водночас підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути аргументовані.

Враховуючи положення пункту 1 статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Враховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, і приймаючи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, суд апеляційної інстанції вважає за можливе задовольнити клопотання апелянта та звільнити її від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Крім цього, у своїх апеляційних скаргах апелянт заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення з посиланням на поважність причин його пропуску, а саме на те, що вона не брала участь у справі в суді першої інстанції, разом з тим, суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, а копію рішення суду першої інстанції вона не отримувала, натомість, 19 жовтня 2023 року дізналася про наявність оскаржуваного рішення, у зв`язку з надходженням відповідачу постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження №73066034, а відтак, на думку апелянта, строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин.

Зважаючи на те, що обставини, на які посилається апелянт свідчать про пропущення цього строку з поважних причин, тому суд вважає за можливе поновити пропущений строк відповідно до вимог ст. 127 ЦПК України.

Апеляційні скарги подано до належного суду особою, що має право на апеляційне оскарження, які за формою і змістом відповідають вимогам ст. 356 ЦПК України.

Учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі згідно ст. 360 ЦПК України. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції

Керуючись ст.ст. 127, 352, 356, 359, 360 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційних скарг на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , як особи, що не брала участь у розгляді справи, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року.

Зупинити дію рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року.

Надіслати копію ухвали про відкриття апеляційного провадження учасникам справи разом з копією апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Учасники справи мають право подати до апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 4 ст. 360 ЦПК України до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді