Справа № 591/4075/22
Провадження № 2/591/2013/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Северинової А.С.,

з участю секретаря судового засідання Рудь В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Балаклійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в :

08 вересня 2022 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник адвокат Бровко Р.М., звернулася до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнила, та мотивує вимоги тим, що у серпні 2012 року вона познайомилася з відповідачем та в перший період часу їх знайомства вони зустрічалися, а потім почали разом проживати. В подальшому, а саме в грудні 2012 року вона завагітніла. Під час вагітності вони з відповідачем припинили спільне проживання, але продовжували підтримувати стосунки.

В подальшому відносини між нею та відповідачем фактично припинилися, за виключенням телефонних розмов. Однак, після народження дитини, відповідач з`явився в медичний заклад та передав їй грошові кошти в сумі 5 000 грн.

Вказує, що вона неодноразово прохала відповідача визнати батьківство дитини в порядку ст. 126 СК України, однак, останній обіцяв позивачу визнати батьківство, але постійно знаходив будь-яку причину, щоб не вчиняти зазначену дію.

Заявлений розмір аліментів в сумі 3000 грн обґрунтовує тим, що на даний час вона з дитиною фактично змінили своє місце проживання у зв`язку зі збройною агресією РФ та проживають в м. Суми, що значно збільшує витрати позивача на утримання дитини. На даний час вона є безробітною, так як залишила своє робоче місце у зв`язку з евакуацією з м. Балаклія до м. Суми з метою збереження життя та здоров`я дитини.

Посилаючись на вказані обставини, уточнивши позовні вимоги, позивачка просить суд визнати батьківство відповідача по відношенню до дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; внести зміни до актового запису № 223 від 09 жовтня 2013 року про народження ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції, вказавши в графі/розділі «батько» - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, без зміни прізвища дитини; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 грн, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 19 жовтня 2022 року.

19 жовтня 2022 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено на 24 листопада 2022 року за клопотанням відповідача.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 24 листопада 2022 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 05 січня 2023 року.

05 січня 2023 року розгляд справи відкладено до 27 січня 2023 року у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території Сумської області.

У поданих письмових поясненнях відповідач повністю визнав позовні вимоги, які стосуються визнання його батьком дитини та внесення змін до актового запису про народження дитини. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то відповідач їх визнав частково. Зокрема, зазначає, що він має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того, його син ОСОБА_5 має досить серйозні проблеми зі здоров`ям, а відтак, його дружина ОСОБА_7 не може працювати, оскільки зайнята постійним доглядом та вихованням дітей. Таким чином, діти повністю перебувають на його матеріальному утриманні. Зауважує, що позивачка є працездатною особою, з гарним станом здоров`я, інших дітей на утриманні не має. За таких обставин, просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1372 грн, що дорівнює 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 73-77).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Бровко Р.М. підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 , представники третіх осіб Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Балаклійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Стрикаля М.В. надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надіслав клопотання про розгляд справи без участі його представника. Інші учасники справи про причини нявки в судове засідання суду не повідомили.

Заслухавши думку представника позивачки, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_2 народилась донька ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 09 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області (а.с. 8).

Відомості про батька дитини записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України, тобто за вказівкою матері, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за № 2 від 31 серпня 2022 року (а.с. 9).

Пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У статті 125 СК України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Положеннями статті 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідач визнав позов в частині визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, зробивши це в окремих письмових заявах (а.с. 51-52, 73-77).

На підставі наведених норм права та встановлених фактичних обставин, суд дійшов висновку, що знайшли підтвердження матеріалами справи обставини щодо батьківства відповідача ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ураховуючи також і той факт, що відповідач даний факт визнав та не заперечує факт його батьківства відносно малолітньої доньки позивачки ОСОБА_4 .

Отже, позовні вимоги в частині визнання батьківства ОСОБА_3 по відношенню до дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внесення змін до актового запису про народження дитини щодо батька дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне.

За положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Крім того, відповідно до частини 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За нормами частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За положеннями частини 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років 2833 грн.

Як передбачено частиною 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Виходячи з матеріалів справи, з 22 квітня 2022 року позивачка ОСОБА_2 взята на облік як внутрішньо переміщена особа та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 48, на звороті).

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, позивачка проживає в м. Суми як внутрішньо переміщена особа, немає постійної роботи, винаймає житло, за яке сплачує 3000 грн на місяць. На утримання дитини вона витрачає близько 4000 грн в місяць.

Оскільки факт батьківства знайшов підтвердження матеріалами справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як батько дитини, зобов`язаний матеріально утримувати свою дитину, забезпечивши її мінімально необхідними благами, які потрібні для її життя на виховання. При цьому, запис про батька дитини у свідоцтві про народження дитини за вказівкою матері на підставі статті 135 СК України не може слугувати підставою для звільнення відповідача від обов`язку утримувати сина, оскільки визначальним є саме факт батьківства, тобто кровної спорідненості між відповідачем та його дочкою, а не запис про батьківство у свідоцтві про народження.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_3 є особою працездатного віку.

Разом з тим, приймаючи до уваги те, що відповідач має на утриманні ще двох малолітніх дітей від іншого шлюбу: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дані про стан здоров`я сина відповідача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 у сумі 1500 грн, що становить майже 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (2833 грн прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років на 2023 рік * 50 % = 1416 грн 50 коп.), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно (а.с. 78, 79, 81). На думку суду, визначений розмір аліментів на утримання дитини буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому, не порушуючи прав та інтересів відповідача та інших осіб, зокрема, ще двох малолітніх дітей.

Таким чином, позов в частині стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08 вересня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав позовні вимоги в частині визнання батьківства, тому з нього на користь позивачки необхідно стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 496 грн 20 коп., а інші 50 відсотків судового збору у сумі 496 грн 20 коп. підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Судові витрати в частині позовних вимог про стягнення аліментів підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України.

Оскільки позов про стягнення аліментів задоволено на 50 % (1500 грн * 100 % / 3000 грн), тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 496 грн 20 коп. (50 % від 992,40 грн), ураховуючи, що позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 141, 142, 206, 264, 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису № 223 від 09 жовтня 2013 року про народження дитини ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області, вказавши в графі/розділі «батько» - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, без зміни прізвища дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08 вересня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 496 грн 20 коп.

Повернути на користь ОСОБА_2 з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого 07 вересня 2022 року на підставі квитанції № 0.0..1 в сумі 992 грн 40 коп., тобто, в розмірі 496 грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 496 грн 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа: Балаклійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), місцезнаходження: 64200, Харківська область, м. Балаклія, майдан Ростовцева, 5, .

Третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: 40000, м. Суми, вул. Петропавлівська, 75, .

Повне судове рішення складено 02 лютого 2023 року.

Суддя А.С. Северинова