ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1393/23 Справа № 233/1122/21 Суддя у 1-й інстанції - Каліуш О.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони справи

позивач ОСОБА_1

відповідач- Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського ВУВКГ Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу»

розглянувши у відкритому судовому засіданні,відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційними скаргамивідповідача Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства», позивача ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької облоасті області від 02 грудня 2021 року, ухваленого суддею Каліуш О.В. в м.Костянтинівка Донецької області, повний текст судового рішення складено 10 грудня 2021 року,

УСТАНОВИВ

У березні 2021 року позивач ОСОБА_1 ,від імені та в інтересах якого діє адвокат Шамардін В.М. звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського ВУВКГ Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про захист прав споживачів.

Уточнивши заявлені позовні вимоги позивач просив суд: зобов`язати відповідача за свій рахунок привести в належний робочий стан технічний колодязь, що є власністю позивача, який знаходиться на АДРЕСА_1 ; зобов`язати розробити, сплачений ОСОБА_1 проект по встановленню лічильника спожитої води у технічному колодязі, що знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_1 ; встановити лічильник спожитої води у технічному колодязі, що знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що йому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.12.2012, належить будинок АДРЕСА_1 .

По АДРЕСА_1 проходить водогін з питною водою. Вода постачається по трубі з боку АДРЕСА_2 , де знаходяться будинки з більшою нумерацією. По АДРЕСА_1 прокладався водогін господарським засобом за рахунок мешканців вулиці в період часу, коли власником будинку АДРЕСА_1 була його мати. Труба центрального водогону не доходить до будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , а «закінчується» напроти будинку АДРЕСА_3 .

Водопостачання до будинку АДРЕСА_1 здійснювалося таким чином: труба водопостачання для будинків була прокладена перпендикулярно від центрального водогону з боку дороги в напрямку будинку АДРЕСА_3 . Далі труба, не доходячи до паркану садиби №9, на відстані приблизно 1-1,5 м під кутом 90 град. повертала в напрямку садиби №7. Приблизно через 2 метри з початку зазначеної земельної ділянки, ще за життя його матері було вирито технічний колодязь. В колодязі паралельно забору з боку будинку АДРЕСА_3 підходила труба, яка потім на площині колодязя на 90 градусів поверталася і прямувала на земельну ділянку будинку АДРЕСА_1 . В колодязі для перекриття води було встановлено аварійний вентиль. Ця обставина підтверджується схемою на фото №1. На світлинах зображена схема подання води від центральної труби водогону по АДРЕСА_3 , а потім до будинку АДРЕСА_1 .

Водогін в подальшому проходив по земельній ділянці будинку АДРЕСА_1 на відстані кількох метрів від суміжного паркану з будинком АДРЕСА_3 .

У 2018 році власниця суміжного домоволодіння ОСОБА_2 , скориставшись тим, що він постійно не проживає у будинку АДРЕСА_1 , визвала бригаду Костянтинівського ВУВКГ, працівники якого самовільно, без його згоди, потрапили у його технічний колодязь водопостачання, який знаходиться на АДРЕСА_1 і відрізали трубу, що підходила з боку будинку АДРЕСА_3 . Для імітування невтручання в його систему водопостачання, працівники Костянтинівського ВУВКГ розвернули кусок - 05, м відрізаної труби в напрямку центрального водогону, що прокладений вздовж вулиці.

Таким чином, вода до його земельної ділянки перестала поступати з боку його технічного колодязя, що знаходився на вулиці. Зазначене підтверджується файлом 2 відеоматеріалу. На цьому файлі зображено стан технічного колодязя, що належить ОСОБА_1 .

Таким чином працівники відповідача здійснили неправомірні дії у відношенні ОСОБА_1 , чим порушили його права як споживача питної води.

13.12.2020 на вулиці напроти свого будинку він виявив порив водогону. Того ж дня він зателефонував до Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства КП « Вода Донбасу» та просив їх відремонтувати водогін. Ні 13-го, ні 14-го грудня 2020 року ніхто за його викликом не приїхав. Тільки 15.12.2020 після звернення до служби 105 ремонтна бригада Костянтинівського ВУВКГ прибула за вказаною адресою.

Майстру Костянтинівського ВУВКГ Лосєву та бригадиру ремонтників на ім`я ОСОБА_3 , він повідомив, що на перехресті вулиць Толбухіна та Комарова є технічний колодязь із запірним приладом для перекривання води. Він попросив їх тимчасово перекрити воду, а після усунення пориву, підвести воду до його садиби і відновити постачання по АДРЕСА_3 . Його повідомили, що скоро підведуть воду до його будівлі.

Про незаконну відрізку у 2018 році будівлі від водогону було повідомлено майстра ОСОБА_4 та бригадира Костянтинівського ВУВКГ на ім`я ОСОБА_3 . Він також показав їм відео свого технічного колодязя, де можна побачити, що до запірного приладу, яким можна перекривати воду до його земельної ділянки, підходить з боку вулиці труба, яка імітує підвід води з вуличного водогону. Ця труба має завбільшки 0,5 метра і закінчується за стінкою технічного колодязя. Він запропонував майстру та бригадиру спуститися до його технічного колодязя і впевнитися у факті незаконного відрізання водопостачання його садиби від вуличного водогону.

Після отриманої інформації представники Костянтинівського ВУВКГ пішли радитися до свого автомобіля, а він відійшов до свого будинку.

Через деякий час технічний колодязь працівниками Костянтинівського ВУВКГ було порушено і закидано землею. Після цього йому повідомили, що ніхто до його ділянки вводу підводити не буде. Більше того, за наказом майстра ОСОБА_4 для уникнення водопостачання оселі, була вирізана частина металевої труби водогону, що проходить по вулиці.

Факт відрізання труби від центрального водогону підтверджується відео файлом №5, на якому також зображено стан технічного колодязі, який йому належить.

Відповідно до листа №418/03 від 25.02.2019, на балансі Костянтинівського ВУВКГ водопровідні мережі по вул. Толбухіна не перебувають.

18 грудня 2020 року він звернувся до відповідача із запитом про надання Акту від 16.12.2020 року про виконання робіт.

22.12.2020 отримав відповідь за №1476/03, про відсутність Акта виконаних робіт.

Отже, без погодження із споживачем, за наказом майстра Костянтинівського ВУВКГ Лосєва, була вирізана частина металевої труби водогону та зруйновано технічний колодязь, які є його власністю.

24 грудня 2020 року він подав до Костянтинівського ВУВКГ заяву на встановлення лічильника спожитої води за адресою: АДРЕСА_1 , який належить йому на праві власності.

Керівництвом Костянтинівського ВУВКГ йому було роз`яснено, що для встановлення лічильника необхідно розробити відповідний проект і сплатити вартість робіт з його розробки.

Цього ж дня, він у касі Костянтинівського ВУВКГ сплатив необхідну суму, що підтверджується квитанціями. Йому повідомили, що проект буде готовий через тижні, але до теперішнього часу його не зроблено.

Через три тижні після оплати за розробку проекту, документу зроблено не було. Він навідався до Костянтинівського ВУВКГ, де йому в усній формі було повідомлено, що місце встановлення лічильника буде визначено за межами його садиби.

16 лютого 2021 року він склав і направив до відповідача запит із зазначенням причин необхідності встановлення лічильника на суміжній вулиці.

Відповідач листом від 22.02.2021 №188/03 повідомив його, що лічильник води буде встановлюватися не в технічному колодязі, який розташований на території домоволодіння замовника, а в технічному колодязі, що розташований на прилеглій вулиці.

При цьому, відповідач нагадав йому, що споживач забезпечує захист приміщень де розташовані вузли обліку від ґрунтових, талих та дощових вод та інших шкідливих впливів, утримує приміщення в належному стані, не допускає доступу сторонніх осіб і забезпечує доступ представників виробництва за службовим посвідченням до засобів обліку, водопровідних пристроїв та обладнання.

У зв`язку з тим, що споживач несе відповідальність за наявність пломб та ін. на приладі обліку води, приходить до висновку, що він має право на встановлення лічильника на території свого домоволодіння. З другого боку, споживач не може забезпечити контроль від несанкціонованого доступу будь яких осіб до технічного колодязя, що знаходиться за парканом його земельної ділянки.

Тому, у відношенні нього відповідач порушив права споживача, які полягають у такому: зруйнувало належний йому технічний колодязь, який знаходиться на АДРЕСА_1 ; не виконало зобов`язання про розробку проекту на встановлення йому лічильника спожитої води, який було оплачено 24.12.2020 в сумі 307,80грн.; листом від 22.02.2021 року №188/03 фактично відмовили йому у встановленні лічильника спожитої води у технічному колодязі, який знаходиться на території його домоволодіння.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 грудня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Шамардін Володимир Миколайович до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського ВУВКГ Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про захист прав споживачів задоволені частково.

Зобов`язано Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського ВУВКГ Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» розробити, сплачений ОСОБА_1 проект по встановленню лічильника спожитої води у технічному колодязі, що знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_1 та встановити лічильник спожитої води у технічному колодязі, що знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» судовий збір у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн 00 коп.

В апеляційній скарзі відповідач Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського ВУВКГ Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», не заперечуючи проти законності рішення суду першої інстанції у відмові у задоволенні вимог позивача з приводу зобов`язання відповідача привести в належний робочий стан технічний колодязь біля паркану домоволодіння АДРЕСА_1 , заперечує проти задоволених позовних вимог в частині зобов`язання розробки проекту по встановленню лічильника спожитої води у технічному колодязі, що знаходиться на території належного позивачеві домоволодіння АДРЕСА_1 .

Скаржник звертає увагу на те, що 24.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до Костянтинівського ВУВКГ із заявою про надання технічних умов на установку приладу обліку холодної води. Вказує, що будівля АДРЕСА_1 (де знаходиться домоволодіння позивача) була законно підключена до системи водопостачання АДРЕСА_4 (без вузлу обліку холодної води) ще багато років, тому технічна документація у відповідача на данний час відсутня.

Вказує, що технічні умови на проектування вузла обліку холодної води за вказаною адресою були виготовлені 11.01.2021. Згідно зазначеної технічної документації підключення належного позивачу будинку АДРЕСА_1 до водопостачання здійснюється з технічного колодязя, розташованого по вул.Запорізькій на водопроводі, який знаходиться на балансі Костянтинівського ВУВКГ, водопровід же по вул.Толбухіна на балансі підприємства відповідача не перебуває, тому технічна документація на встановлення вузлу обліку води, виготовлена саме з підключеня до мереж, які проходять по АДРЕСА_4 .

Відповідач, посилаючись на норми закону «Про питну воду та питне водопостачання», Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в неселених пунктах України», вказує на те, що вузол обліку води споживача повинен бути розміщений в точці розмежування балансової належності на підставі вимог ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», де зазначено, що точка розмежування це місце передачі послуги від однієї особи до іншої, облаштоване засобами обліку та регулювання. Зазначає, що точкою розмежування, в якій здійснюється передача послуг водопостачання споживачеві в будинках садибного типу є місце підключення системи водопостачання будинку до вуличної водопровідної мережі.

Окрім того, скаржник вважає, що судом не доведена неможливість встановлення лічильника у технічному колодязі, розташованому по вул.Запорізька на водопроводі, який знаходиться на балансі підприємства відповідача. Вказує, що беручи в експлуатацію вузол обліку води споживача не в точці розмежування балансової належності, ВУВКГ бере на себе ризик втрат води в результаті витоків на водопровідних мережах споживача до місця встановлення приладу обліку води.

Відповідач вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що Костянтинівський ВУВКГ повинен розробити проект по встановленню лічильника спожитої води у технічному колодязі, що знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_1 , який належить позивачеві.

Позивач ОСОБА_1 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішення в частині відмовлених судом його позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність судового рішення нормам матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалити нове, яким у повному обсязі задовольнити його позовні вимоги.

При цьому, позивач, повторюючи обставини, викладені у позовній заяві, вказує на те, що судом було встановлено той факт, що технічний колодязь, розташований за парканом будинку АДРЕСА_1 було зруйновано в результаті неправомірних дій працівників КП «Компанія «Вода Донбасу».

Позивач зазначає, що суд допустився помилки, зазначивши у рішенні, що позивачем не доведено обставину, що технічний колодязь є власністю позивача, посилаючись на те, що допитані судом свідки підтвердили суду, що водогін, який проходить по АДРЕСА_3 прокладався за кошти мешканців вулиці, технічні колодязі перед будинками також будувались за кошти власників будинків, підтвердили, що технічний колодязь за парканом будинку АДРЕСА_1 знаходиться у володінні саме ОСОБА_1 .

Скаржник наголошує на тому, що на технічні колодязі не видаються окремі правовстановлюючі документи, тому як на ці споруди не існують технічні норми при збудуванні, як не регламентовано і місце їх спорудження, технічний колодязь не позначається на плані домоволодіння, тому суд в якості доказів повинен був прийняти показання свідків та відеоматеріали.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача, відповідач Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського ВУВКГ Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» просить відмовити у задоволенні апеляційних вимог позивача повністю.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, заявлених позовних вимог, відзиву на апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги сторін не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.12.2012 р/№3-1757 належить житловий будинок з надвірними будівлями номер АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку із дерева, обкладеного цеглою житловою площею 32,80 кв.м., загальною площею 48,60 кв.м. літ. А-1, літньої кухні сараю із дерева літ. Б.1; прибудови із дерева літ. Б,-1, погрібу із каміння літ. б, сараю із дерева літ Г-1; вбиральні із цегли літ. Д, водопровіду із металі літ. Ж; вимощення із асфальту літ 11, огорожи із з/бетону/металу літ. № 1-3 (а.с.3).

Право приватної власності ОСОБА_1 на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано в КП «Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації Костянтинівської міської ради» 25.12.2012 р/№ 29682294, номер запису 16306 в книзі 53 (а.с.4).

Судом встановлено, що 24.12.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про встановлення лічильника спожитої води за адресою: АДРЕСА_1 , та 28.12.2020 сплатив вартість послуг з розробки проекту на встановлення лічильника спожитої води, що не є спірним у цій справі.

28.12.2020 позивач звернувся до відділу ВТС Костянтинівського ВУВКГ щодо надання технічних умов та монтажу схеми на установку приладу обліку у дворовому колодязі через неможливість установки в місці підключення, так як врізка знаходиться на проїжджій частині дороги.

Листом відповідача від 22.02.2021 №188/03 (а.с.10) позивача повідомлено про те, що технічні умови і схема були виготовлені 11.02.2021 згідно «Рекомендації щодо установки приладів обліку холодної води в приватному секторі», затверджених головним інженером КП «Компанія «Вода Донбасу» Григор`євим А.В. від 07.10.2009, а саме: в точці підключення до вуличної водопровідної мережі. Крім того, заява ОСОБА_1 не була задоволена і через той факт, що при виїзді на місто підключення цього споживача до водопровідної мережі по вул.Запорізька встановлено таке: водопровідний колодязь, розташований в 1,0 м від проїжджої частини дороги і, таким чином, установка приладу обліку, обслуговування, накриття колодязі не має перешкод. Згідно із «Рекомендаціями щодо установки приладів обліку холодної води в приватному секторі», затвердженими головним інженером КП «Компанія «Вода Донбасу» Григор`євим А. В. від 07.10.2009, а саме п.3 вузли обліку необхідно розміщувати на мережі споживача, як правило, на межі балансової приналежності споживача, або, за згодою виробника, на присадибній ділянці споживача безпосередньо за парканом. Відповідно до Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомкнгоспу 27.08.2008 №190, а саме: п.5.13 споживач забезпечує захист приміщень, де розташовані вузли обліку, від ґрунтових, талих і дощових вод та інших шкідливих впливів, утримує приміщення в належному стані; не допускає доступу сторонніх осіб і забезпечує доступ представників виробника за службовими посвідченнями до засобів обліку, водопровідних пристроїв та обладнання. Дані заходи застосовуються Костянтинівським ВУВКГ з метою виключення несанкціонованого підключення до приладу обліку і без облікового користування водою.

Суд першої інстанції частково, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 виходив з того, що позивачем не доведено суду ту обставину, що технічний колодязь, розташований за парканом належного йому домоволодіння АДРЕСА_1 (не на території його домоволодіння) є його власністю, тому позивачем не доведено факту спричинення йому матеріальної шкоди, відповідно у цій частині вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги в частині зобов`язання розробити, сплачений ОСОБА_1 проект по встановленню лічильника спожитої води у технічному колодязі, що знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_1 та встановлення лічильника спожитої води у технічному колодязі, що знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_1 , суд першої інстанції, дослідивши відеофайл наданий суду позивачем дійшов висновку, що розташування вузла обліку у колодязі по вул.Запорізькій у м. Костянтинівка Донецької області не надасть позивачу можливості забезпечити захист приміщення, де розташований вузол обліку, від ґрунтових, талих і дощових вод та інших шкідливих впливів, утримувати приміщення в належному стані; не допускати доступу сторонніх осіб, забезпечити схоронність пломб та ін. Відповідачем же в свою чергу не довено неможливість встановлення вузла обліку у технічному колодязі на території домоволодіння позивача чи її законодавчу заборону.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами сторін, викладеними в апеляційних скаргах, з огляду на таке.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Виходячи із загальних положень про відшкодування шкоди, майнова шкода полягає у зменшенні майнової сфери потерпілого, що, своєю чергою, тягне за собою негативні майнові наслідки для правопорушника.

Статтею 1192 ЦК України визначені способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого та передбачено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитку в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодування потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, право на відшкодування шкоди, завданої майну, має власник цього майна або особа, яка володіє цим майном на підставі відповідного речового права.

Суд першої інстанції дослідив, правовстановлюючий документ на будинок АДРЕСА_1 , який наданий позивачем на підтвердження позовних вимог про зобов`язання відповідача за свій рахунок привести в належний робочий стан технічний колодязь, що є власністю позивача та встановив, що він не містить інформації про технічний колодязь, розташований за парканом будинку АДРЕСА_1 як складової частини житлового будинку АДРЕСА_1 , тому відсутні підстави вважати, що цей колодязь є власністю позивача, а тому факт наявності шкоди позивачем не доведений.

При цьому, суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які суду пояснили, що технічний колодязь, розташований за парканом домоволодіння АДРЕСА_1 належить позивачу, а також відеофайли із зображення цього технічного колодязю та відхилив їх з огляду на те, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно із діючим законодавством України належність особі певного нерухомого майна, чи його складової частини, має доводитися правовстановлюючими документами на це майно та не може доводитися показами свідків чи відеофайлами (ч.2 ст.78 ЦПК України).

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції і у цій частині відхиляє доводи Позивача про те, що суд повинен був врахувати пояснення свідків та відеофайл із зображення технічного колодязю та зробити висновки, що технічний колодязь, що є власністю позивача, оскільки вони суперечать нормам процесуального права.

Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення визначений Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджені наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 № 190 (далі Правила).

Відповідно до пункту 5.2 Правил (в редакції чинній на момент звернення позивача із заявою про встановлення лічильника води), вузли обліку повинні розташовуватись на мережі споживача, як правило, на межі балансової належності мереж виробника та споживача, або за згодою виробника в приміщеннях, розташованих безпосередньо за зовнішньою стіною будівлі в місці входу водопровідного вводу.

Тобто, вищезазначеним пунктом 5.2 Правил дозволялося за згодою виробника розташування вузла обліку безпосередньо за зовнішньою стіною будівлі в місці входу водопровідного вводу.

Позивач, мотивуючи свою незгоду з розробленим проектом по встановленню лічильника води у технічному колодязі по АДРЕСА_4 , вказує на те, що у такому випадку, він не зможе забезпечити виконання п.5.13 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомкнгоспу 27.08.2008 №190, а саме забезпечити захист приміщення, де розташований вузол обліку, від ґрунтових, талих і дощових вод та інших шкідливих впливів, утримувати приміщення в належному стані; не допускати доступу сторонніх осіб та ін.

Суд першої інстанції дослідив наданий позивачем відеофайл із зображенням технічного колодязю по вул.Запорізькій в м.Костянтинівці Донецької області від 20.06.2021 та дійшов висновку про те, що розташування вузла обліку у колодязі по вул.Запорізькій у м.Костянтинівка Донецької області не надасть позивачу можливості забезпечити захист приміщення, де розташований вузол обліку, від ґрунтових, талих і дощових вод та інших шкідливих впливів, утримувати приміщення в належному стані; не допускати доступу сторонніх осіб, забезпечити схоронність пломб та ін, тоді як відповідачем не доведено неможливість встановлення вузла обліку у технічному колодязі на території домоволодіння позивача чи її законодавчу заборону, а відтак позовні вимоги про зобов`язання розробити, сплачений ОСОБА_1 проект по встановленню лічильника спожитої води у технічному колодязі, що знаходиться на території належного позивачеві домоволодіння та встановлення лічильника спожитої води у технічному колодязі, що знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.

На підставі наведеного вище, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що доводи апеляційних скарг сторін не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення суду першої інстанцій, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди скаржників з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.

Оскільки апеляційні скарги залишені без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, підстав для здійснення перерозподілу судових витрат не має

Керуючисьст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційні скарги відповідача Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства», позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької облоасті області від 02 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17 січня 2023 року.

Головуючий:

Судді: