Провадження № 22-ц/801/281/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шаміна Ю. А.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 рокуСправа № 127/28107/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя доповідач),

суддів Денишенко Т. О., Рибчинського В. П.,

за участю секретаря судового засідання Михайленко А. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ ХОЛДИНГ КОМПАНІ» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2022 року, ухвалене у складі судді Шаміна Ю. А. в приміщенні суду в м. Вінниця, -

в с т а н о в и в :

02.12.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою (вх. № 78577) про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Заява мотивована тими обставинами, що на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.2021, укладеного між ОСОБА_1 та ПП «Креатор-Буд», що діяло за погодженням з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, посвідченого приватним нотаріусом ВНМО Дунаєвською С. М., зареєстрованому в реєстрі за №1253, ОСОБА_1 належать на праві власності приміщення головного корпусу, позначені на плані літерою «А» загальною площею 3750,00 кв. м, а саме: приміщення першого поверху, площею 544,1 кв.м, приміщення другого поверху, площею 184,6 кв.м, приміщення третього поверху, площею 3021,3 кв.м., що складають 11/200 часток в праві власності на комплекс нежитлових будівель та споруд, що складається з літера «А» головний корпус з прибудовами, загальною 63559,8 кв.м, літ. «Б» скляний корпус загальною площею 19395,7 кв.м, літ. «В» сладовий корпус загальною площею 3818,8 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

23.02.2022 державним реєстратором Шаргородської міської ради Вінницької області було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності ТОВ «ПРОМИНВЕСТХОЛДИНГ» на комплекс (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020), що складається з літера «А» головний корпус з прибудовами, загальною площею 63559,8 кв.м, літ. «Б» скляний корпус, загальною площею 19395,7 кв.м, літ. «В» сладовий корпус, загальною площею 3818,8 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та в цей же день проведено реєстрацію права власності на вказане майно за ТОВ «ІНВЕСТ ХОЛДИНГ КОМПАНІ».

Державна реєстрація права власності за ТОВ «ПРОМИНВЕСТХОЛДИНГ» була проведена на підставі рішення Господарського суду Вінницької області по справі №2/19-08 від 02.06.2008, Свідоцтва про право власності серія та номер 33, видане 01.03.2004 Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та довідки серія та номер 94, виданої 17.02.2002 КП «Вінницьке міське БТІ». При цьому, свідоцтво про право власності серія та номер 33, видане 01.03.2004 Виконавчим комітетом Вінницької міської ради, видано ТОВ «ПРОМИНВЕСТХОЛДИНГ» на об`єкт, що складається з: літера «А» головний корпус з прибудовами, загальною площею 63559,8 кв.м, літ. «Б» скляний корпус, загальною площею 19395,7 кв.м, літ. «В» сладовий корпус, загальною площею 3818,8 кв.м. У той час як рішенням Господарського суду Вінницької області від 08.06.2008 року по справі №2/19/08 позов ТОВ «ПРОМИНВЕСТХОЛДИНГ» до ТОВ «ПРОМХОЛДИНГ» про визнання права власності задоволено та визнано за ТОВ «ПРОМИНВЕСТХОЛДИНГ» право власності на 234/400 частки будівель та споруд, що розташовані у АДРЕСА_1 , та складаються з цілих будівель: літ. «Б» скляний корпус загальною площею 19395,7 кв.м, літ. «В» сладовий корпус загальною площею 3818,8 кв.м.

Натомість, при проведенні 23.02.2022 державної реєстрації права власності за ТОВ «ПРОМИНВЕСТХОЛДИНГ» на вищевказаний комплекс нежитлових будівель та споруд не було прийнято до уваги раніше проведену 22.10.2021 реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на приміщення головного корпусу, позначені на плані літера «А», загальною площею 3750,00 кв.м.

Заявник ОСОБА_1 має намір звернутись до суду з позовом про скасування проведеної 23.02.2022 державним реєстратором Шаргородської міської ради Вінницької області державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за ТОВ «ПРОМИНВЕСТХОЛДИНГ» права власності на комплекс нежитлових будівель та споруд. Відповідач, маючи в своєму розпорядженні відповідні документи про реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомості, може у будь-який час відчужити майно, у зв`язку з чим невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 просила :

- забезпечити позов, шляхом накладення арешту на комплекс нежитлових будівель та споруд, що складається з: літера «А» головний корпус з прибудовами, загальною площею 63559,8 кв.м, літ. «Б» скляний корпус, загальною площею 19395,7 кв.м, літ. «В» сладовий корпус загальною площею 3818,8 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020, із забороною державним реєстраторам, нотаріусам, іншим суб`єктам реєстрації проводити будь-які реєстраційні дії відносно зазначеного нерухомого майна до закінчення розгляду справи.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2022 року заяву задоволено.

Накладено арешт на об`єкт нежитлової нерухомості, комплекс, який складається з: літера «А» - головний корпус з прибудовами, загальною площею 63559,8 кв.м, літ. «Б» - скляний корпус, загальною площею 19395,7 кв.м, літ. «В» - сладовий корпус, загальною площею 3818,8 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020, належний на праві власності ТОВ «ІНВЕСТ ХОЛДИНГ КОМПАНІ».

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, 19.12.2022 року ТОВ «ІНВЕСТ ХОЛДИНГ КОМПАНІ»подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи щодо фактичної відсутності у ОСОБА_1 прав на майно, порушення норм процесуального права, яке полягає у неспівмірності застосованого заходу забезпечення, відсутність процесуальних підстав для накладення арешту, просить скасувати ухвалу суду та відмовити в задоволенні заяви.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що :

-суд першої інстанції не звернув увагу на те, що належну заявнику частину майнового комплексу було виділено рішенням Господарського суду Вінницької області від 24.09.2008 року у справі № 2/18-08 та від 02.06.2008 року у справі № 2-19-08 і в подальшому набуло заявником. ТОВ «ІНВЕСТ ХОЛДИНГ КОМПАНІ» володіє будівлею «а» загальною площею 63559,8 кв. м. та будівлями «Б» і « В». Вказане майно є окремим об`єктом нерухомості і зареєстроване в ДРРП за реєстраційним номером 020.;

-згідно договору купівлі-продажу від 22.10.2021 року ОСОБА_1 набула у власність приміщення в літері «А», загальна площа якого складає 3750 кв. м. і є складовою частиною комплексу, загальна площа будівель якого складає 134159 кв. м. Про літери «Б» і «В» в даному договорі немає згадки. Належне ОСОБА_1 майно зареєстроване за реєстраційним номером 101. Тобто заявлене ОСОБА_1 майно і належне ТОВ «ІНВЕСТ ХОЛДИНГ КОМПАНІ» майно є різними об`єктами права власності і різними будівлями.;

-суд не навів в ухвалі, яким саме чином відсутність арешту ускладнить виконання рішення суду чи зробить його виконання неможливим.;

-жодних дій, які давали б підстави вважати загрозу відчуження майна та утруднення виконання рішення суду, ТОВ «ІНВЕСТ ХОЛДИНГ КОМПАНІ» не вчинялося;

- ОСОБА_1 не оскаржує право ТОВ «ІНВЕСТ ХОЛДИНГ КОМПАНІ» на майно, проте вказує, що при реєстрації прав власності заявника, державним реєстратором не було враховано наявність її прав. Тому в даному випадку правильним заходом забезпечення позову могла бути заборона відчуження майна (яка не позбавляє власника права користування належним йому майном) на відміну від арешту.

-застосований захід забезпечення позову є надмірним втручанням у право власності ТОВ «ІНВЕСТ ХОЛДИНГ КОМПАНІ».

23.01.2023 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшло клопотання (вх № 308) ТОВ «ІНВЕСТ ХОЛДИНГ КОМПАНІ» про долучення до матеріалів справи копію листа/довідки Вінницького міського бюро технічної інвентаризації від 05.01.20223 року № 55, в якій міститься інформація про власника майна станом на 29.12.2012 року (до початку роботи ДРРП).

24.01.2023 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшли заперечення (вх. № 792) ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на апеляційну скаргу. До заперечень надано пакет документів на підтвердження доводів зазначених у них.

Розглянувши клопотання сторін про приєднання до матеріалів справи, наданих до апеляційної скарги та заперечень додаткових доказів, колегія суддів керуючись вимогами ст. 222 ЦПК України ухвалила залишити дані клопотання без розгляду.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Романовська Н. О. просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду залишити без змін.

Представник апелянта та представник відповідача ТОВ «Проминвестхолдинг» в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина друга статті 149 ЦПК України).

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення, а тому суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку.

Висновки суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову зроблені за неповного з`ясування обставин справи, з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Суд першої інстанції задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нежитлової нерухомості, комплекс, який складається з: літера «А» - головний корпус з прибудовами, загальною площею 63559,8 кв.м, літ. «Б» - скляний корпус, загальною площею 19395,7 кв.м, літ. «В» - сладовий корпус, загальною площею 3818,8 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020, належний на праві власності ТОВ «ІНВЕСТ ХОЛДИНГ КОМПАНІ», не звернув уваги, що обраний заявником вид забезпечення позову не є співмірним із позовними вимогами, які має намір заявити ОСОБА_1 .

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб.

Як вбачається з матеріалів заяви, а також показів представника ОСОБА_1 , наданих в суді апеляційної інстанції, порушення прав заявниці відбулося в наслідок невірно проведеної реєстрації державним реєстратором за ТОВ «Проминвестхолдинг» права власності на комплекс нежитлових будівель та споруд розташованого за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020. ОСОБА_1 користується належною їй частиною даного комплексу.

Таким чином, суд першої інстанції не звернув уваги, що накладення арешту на частину майна, який належить заявниці суперечить вимогам п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України.

Також, поза увагою суду першої інстанції залишилася та обставина, що згідно договору купівлі-продажу від 22.10.2021, укладеного між ОСОБА_1 та ПП «Креатор-Буд», ОСОБА_1 прийняла у власність (купила) приміщення будівлі головного корпусу, позначеної на плані літерою «А» - загальною площею 3750,00 кв.м, а саме: приміщення першого поверху, площею 544,1 кв.м, приміщення другого поверху, площею 184,6 кв.м, приміщення третього поверху, площею 3021,3 кв.м., що складають 11/200 часток в праві власності на комплекс нежитлових будівель та споруд загально площею 134159,7 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, накладаючи арешт на комплекс, що складається з літери «А», літ. «Б» скляний корпус, літ. «В» сладовий корпус, суд не врахував, що із змісту заяви не вбачається наявність можливого спору щодо приміщень, які заявниці не належать.

Враховуючи, що на даний час чинною є державна реєстрація, проведена 23.02.2022 року державним реєстратором Підпалюк Л. В., якою об`єднано головний корпус з прибудовами будівлями літ «А», площею 63559,8 кв. м., літера «Б» - скляний корпус, загальною площею 3818,8 м. кв., в окремий об`єкт нерухомого майна, зареєстровано як одне ціле 1, і надано один реєстраційний номер 02, суд апеляційної інстанції вважає, що накладення арешту на весь об`єкт нежитлової нерухомості, комплекс, є надмірним втручанням у право власності ТОВ «Інвест холдинг компані» та є неспівмірним із позовною вимогою, з якою ОСОБА_1 має намір звернутися до суду (про скасування праведної державним реєстратором державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за ТОВ «ІНВЕСТ ХОЛДИНГ КОМПАНІ» прав власності на комплекс будівель та споруд).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Крім цього, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Суд першої інстанції не навів в ухвалі, яким саме чином відсутність арешту ускладнить виконання рішення суду чи зробить його виконання неможливим.

ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження вчинення ТОВ «ІНВЕСТ ХОЛДИНГ КОМПАНІ» дій, які давали б підстави вважати загрозу відчуження майна та утруднення виконання рішення суду.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18.

Судом першої інстанції не враховано й те, що ОСОБА_1 не оскаржує право ТОВ «ІНВЕСТ ХОЛДИНГ КОМПАНІ» на майно, проте вказує, що при реєстрації прав власності заявника, державним реєстратором не було враховано наявність її прав.

Відповідно до пунктів 1-4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи наведене, допущення судом першої інстанції неповноти з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ ХОЛДИНГ КОМПАНІ» задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2022 року у даній справі скасувати та прийняти нову.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: Т. О. Денишенко

В. П. Рибчинський

Повний текст постанови складено 27.01.2023 року.