Справа № 569/1781/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м.Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Бучко Т.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ такого майна.

Одночасно з предявленням позову, позивач звернувся в суд із заявою про забезпечення позову, поданою представником позивача адвокатом Філатовою А.В., в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_2 , та заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій.

Заяву мотивує тим, що предметом спору є визначення прав на спільне сумісне майно позивача і відповідача - житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2 та земельної ділянки. Є вагомі підстави вважати, що будинок та земельна ділянка, які є спільною сумісною власністю позивача та відповідача, без згоди позивача може бути відчужено на користь третіх осіб, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідачем день вже здійснено багато протиправних дій щодо уникнення поділу спільно нажитого з позивачем майна, щодо недопущення позивача до їхнього спільного майна, так і особистого майна позивача, що знаходиться в будинку. Відповідач неодноразово заявляла і продовжує заявляти про те, що вона є єдина власниця спірного будинковолодіння та взагалі не впускає позивача у спірне майно. Враховуючи, що спір виник щодо нерухомого майна, яке набуте в період з 2000 року по 2022 року, тобто в період, який позивач просить визнати як час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, і яке зареєстроване на праві власності за відповідачем, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких звернувся до суду і за результатами розгляду якого може бути ухвалено відповідне рішення.

Суд, дослідивши додані до позовної заяви та заяви про забезпечення позову докази, дійшов таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Суд встановив, що позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 1 січня 2004 року по червень 2022 року без реєстрації шлюбу, визнати житловий будинок АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку та земельної ділянки. 29 травня 2006 року зареєстровано право власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу від 18 березня 2006 року.31 серпня 2013 року зареєстровано право власності ОСОБА_2 на спірний житловий будинок.

Позивач вважає, що набуте під час спільного проживання з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу майно є спільною сумісною власністю та підлягає поділу в рівних частках.

Наявність фактичних обставин підтверджується доданими до позовної заяви доказами.

При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Наслідком такої дії як арешт є накладення заборони на право розпоряджатися майном. Це тимчасовий захід, який триває до визначення подальшої долі відповідного майна. Відтак, накладення арешту, як спосіб забезпечення, не порушує права власності титульного власника спірного майна.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Враховуючи, що характер спірних правовідносин, предмет позову, наявність доказів звернення позивача до правоохоронних органів із заявою про недопуск його позивачем до спірного житлового будинку, відчуження відповідачем нерухомого майна до розгляду справи по суті може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки позивач буде змушений звертатися до суду з позовом про визнання недійсним вчиненого правочину.

Суд звертає увагу, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки носить тимчасовий характер і зберігає свою дію до вирішення судом спору по суті.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення суд не вбачає.

За таких обставин суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист порушених прав або інтересів позивача, а тому заяву про забезпечення позову необхідно задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст.149, 151, 153, 293, 294 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, загальною площею 182,1 кв.м., який належить ОСОБА_2 .

Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:059:0077, площею 0,1 га, за адресою АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 .

Копію ухвали направити сторонам.

Роз`яснити, що суд за вмотивованим клопотанням учасника справи може скасувати заходи забезпечення позову, а також допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три роки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Рівненського апеляцiйного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя