Справа № 199/90/21
Провадження № 2/202/162/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Свити Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ПАТ «АКТАБАНК» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ПАТ «АКТАБАНК» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 26.06.2013 року між публічним акціонерним товариством «Актабанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір. Між ПАТ «Актабанк» і ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» 23.03.2018 року був укладений договір № 2 про відступлення прав вимоги, за умовами якого ПАТ «Актабанк» відступив на користь ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до позичальників і поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору, в тому числі й до позичальника ОСОБА_1 , що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами. Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, тому відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом станом на 23 березня 2018 року сума боргу становить 15 294, 52 грн., з яких: 7 166, 87 грн. заборгованість за основним боргом; 2, 65 грн. заборгованість за процентами; 7 875 грн. заборгованість за комісією; 250 грн. штрафи, пені.

У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в його відсутність, у якій проти винесення судом заочного рішення не заперечує.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час і місце розгляду справи, відзив на позов не надав.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 26.06.2013 року між ПАТ «Актабанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №224081, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит.

23.03.2018 року між ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» є ПАТ «Актабанк» укладено договір № 2 про відступлення прав вимоги, за яким останнє відступило на користь позивача право вимоги заборгованості відповідача за кредитним договором №224081 від 26.06.2013 року, що був укладений між відповідачем та ПАТ «Актабанк».

Згідно з розрахунком позивача відповідач має прострочену заборгованість за договором від 26.06.2013 року в розмірі 15 294, 52 грн., з яких: 7 166, 87 грн. заборгованість за основним боргом; 2, 65 грн. заборгованість за процентами; 7 875 грн. заборгованість за комісією; 250 грн. штрафи, пені.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.09.2022 витребувано з ПАТ «АКТАБАНК» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виписку по картковому рахунку за весь період дії кредитного договору від 26.06.2013 року, який укладено між ОСОБА_1 та ПАТ «АКТАБАНК».

Згідно листа ПАТ «АКТАБАНК» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості № 205-60-45/22 від 15.12.2022 за інформацією, отриманою вiд профільних підрозділів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у Фонді відсутня інформація по рахункам кредитного договору від 26.06.2013, укладеного мiж ОСОБА_1 та ПАТ «АКТАБАНК».

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Разом з тим, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 встановлено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано копію кредитного договору та розрахунок заборгованості.

Однак, в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів. Зокрема, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надано суду копію меморіального ордеру, заяви на видачу готівки, платіжного доручення, виписку по картковому рахунку, тощо.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження викладених позовній заяви вимог перерахування кредитних коштів та отримання кредитних коштів; враховуючи також, що вимоги про стягнення процентів, комісії і неустойки є похідними, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № /Т/301650 від 26.06.2013.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, дійшов висновку про недоведеність позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»(м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ПАТ «АКТАБАНК» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда