Дата документу 18.01.2023 Справа № 331/6933/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/6933/21 Головуючий у 1 інстанції Жукова О.Є.
Провадження № 22-ц/807/291/23 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Крилової О.В.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області, треті особи: Олександрівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Четверта Запорізька державна нотаріальна контора про звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, треті особи: Олександрівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Четверта Запорізька державна нотаріальна контора про звільнення майна з-під арешту.

В обґрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , який своїм нотаріально посвідченим заповітом від 01 червня 2021 року все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом буде мати право, заповідав позивачці.

21 липня 2021 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Бахматської Т.М. із заявою про прийняття спадщини і вказаним нотаріусом було відкрито спадкову справу № 133/2021.

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 входить квартира АДРЕСА_1 . Право власності на зазначену квартиру зареєстроване на ім`я матері померлого ОСОБА_2 . ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На день смерті ОСОБА_3 . ОСОБА_2 постійно проживав і був зареєстрований разом з померлою в квартирі АДРЕСА_1 , а тому у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину.

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Бахматської Т.М. за отриманням свідоцтва про право на спадщину, але постановою нотаріуса від 02.06.2021 № 60102-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки виявилося, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про накладення квартиру АДРЕСА_1 арешту.

З позовом про звільнення майна з-під арешту ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, але до відкриття провадження у справі він помер, у зв`язку з чим позов було залишено без розгляду.

Зазначений арешт існує і на теперішній час, хоча підстави для його накладення вже давно зникли, що є перешкодою для отримання позивачкою свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 . Тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом.

Просила суд зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 вересня 2022 року позов задоволено.

Знято арешт з квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , наявний в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в розділі «Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна», реєстраційний номер обтяження 1948660 - арешт (архівний запис), зареєстрований 06.05.2005 р. Четвертою запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови б/н, 29.05.2001, ДВС Жовтневого р-ну м. Запоріжжя, вх. 240.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду Головне управління ДПС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ГУ ДПС у Запорізькій області не матиме змоги виконати судове рішення щодо зняття арешту майна. Позивачем не зазначено, яким чином відповідачем було порушено право позивача та яким чином відповідач, в рамках закону, повинен виконати вимоги позовної заяви та зняти арешт з вказаного майна, якщо зазначені дії не входять до повноважень податкових органів.

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище нормам процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , у зв`язку зі спливом строку давності виконання вироку суду в частині призначеного покарання у виді конфіскації майна. Наявність запису про арешт на квартиру, яка належить позивачці в порядку спадкування, є перешкодою для реалізації її обов`язку щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, що встановлений ст.1297 ЦК України.

Колегія суддів погоджується яз вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2

ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_1

01 червня 2021 року ОСОБА_2 було вчинено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М. за р.№ 2652.

Відповідно до змісту Заповіту, ОСОБА_2 все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося і взагалі все те, на що буде належати йому на день смерті і на що він за законом буде мати право, заповідав ОСОБА_1 .

21 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Бахматської Т.М. із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом було відкрито спадкову справу №133/2021.

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 входить квартира АДРЕСА_1 .

Право власності на зазначену квартиру зареєстроване на ім`я матері померлого ОСОБА_2 . ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На день смерті ОСОБА_3 - ОСОБА_2 постійно проживав і був зареєстрований разом з померлою в квартирі АДРЕСА_1 , тому відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину. Відомості про реєстрацію ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наявні в спадковій справі № 20/2021, яка заведена після смерті ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_2 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М. і копія якої долучена до матеріалів даної справи.

02 червня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Бахматської Т.М. за отриманням свідоцтва про право на спадщину.

Постановою нотаріуса від 02.06.2021 року № 60102-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки виявилось, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 259730555 від 03.06.2021 арешт на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої зазначена ОСОБА_3 , зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 1948660 від 06.05.2005, Четвертою запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови б/н, 29.05.2001, ДВС Жовтневого р-ну м.Запоріжжя, вх.240.

З позовом про звільнення майна з-під арешту ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, але до відкриття провадження у справі він помер (дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ухвала про відкриття провадження за позовною заявою ОСОБА_2 від 16.07.2021). Тому позов було залишено без розгляду за заявою його представника ухвалою від 10.11.2021 у справі № 331/3741/21, провадження 2/331/2099/2021.

Встанволено, що вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19 лютого 2001 року було засуджено ОСОБА_3 за ст. ст.70-1 ч.1, ст.70-1 ч.2, ст.229-1 ч.1, ст.229-20 ч.2, ст.229-1 ч.2, ст.229-20 ч.2, ст.42 КК України в редакції 1960 року до 5 років 6 місяців позбавлення волі у виправно-трудовій колонії загального режиму з конфіскацією майна, яке належить ОСОБА_3 на праві особистої власності. Вирок набрав законної сили 27.02.2001.

Як вбачається із листа Департаменту інформатизації МВС України №18862/16-2022 від 13.07.2022, ОСОБА_3 15.04.2001 прибула до Чорноморської ВК Одеської області (№74) і 29.04.2003 її було звільнено із вказаної виправної установи на підставі Указу Президента України «Про помилування» від 19.04.2003 умовно-достроково з іспитовим строком 2 роки 7 місяців.

На виконання додаткового покарання у вигляді конфіскації майна Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області 28.02.2001 було видано виконавчий лист № 1-20/2001.

Постановою державного виконавця Жовтневого районного управління юстиції м.Запоріжжя від 29.05.2001 було накладено арешт на належну ОСОБА_3 квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_2 , який було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 06.05.2005 реєстратором Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 1948660.

Зазначене підтверджується листом Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя від 23.03.2021 та відповіддю з Запорізького обласного нотаріального архіву від 12.03.2021 на запит нотаріуса.

Згідно інформаційної довідки № 259730555 від 03.06.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , а також щодо вказаної квартири наявне обтяження за реєстраційним номером 1948660 - арешт (архівний запис), зареєстрований 06.05.2005 Четвертою запорізькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови б/н, 29.05.2001, ДВС Жовтневого р-ну м.Запоріжжя, вх.240. Інші відомості про виконання покарання у вигляді конфіскації майна відсутні.

Відповідно до п.9 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Дана норма узгоджується з вимогами ч.1 ст. 5 КПК України, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Вирок щодо ОСОБА_3 було постановлено 19 лютого 2001 року, тобто в порядку КПК України в редакції 1960 року.

На теперішній час з моменту набрання вказаним вироком законної сили пройшло більше двадцяти одного року.

Суд першої інстанції, з урахуванням приписів ч.1 ст. 5 КПК України, ст.35 КК України в ред.1960 року, ст.49 КК України в ред.1960 року вірно встановив, що на даний час вказаний вище вирок суду в частині конфіскації майна ОСОБА_3 є таким, що не може бути виконаний, у зв`язку зі спливом строку давності його виконання.

Жодних відомостей про ухилення засудженої ОСОБА_3 від відбування покарання або про вчинення нею нового злочину до закінчення строку давності у матеріалах даної справи не містять. Крім того, відсутні і будь-які відомості щодо перешкоджання нею виконанню вироку в частині конфіскації майна.

Судом вірно враховано, що згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У даному випадку наявність запису про арешт на квартиру, яка належить позивачці в порядку спадкування, є перешкодою для реалізації її обов`язку щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, що встановлений ст.1297 ЦК України.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що ГУ ДПС у Запорізькій області не вірно зазначено в якості відповідача по справі.

Вказані доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 р.№ 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження). У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України.

Відповідно до ч.4 с.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на те, що правонаступником територіального органу Державної фіскальної служби в Запорізькій області є Головне управління державної податкової служби у Запорізькій області, код ЄДРПОУ ВП 44118663, відповідачем зазначено цю юридичну особу.

Так як арешт накладався Жовтневим відділом Державної виконавчої служби М.Запоріжжя, який зараз є Олександрівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), а відомості щодо реєстрації арешту було внесено Четвертою запорізькою державною нотаріальною конторою, ці установи були залучені до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних позовних вимог.

Задоволені судом позовні вимоги до Головного управління ДПС у Запорізькій області не є вимогами про зобов`язання відповідача до вчинення будь-яких дій, в тому числі до зняття арешту з нерухомого майна, або про визнання будь-яких дій відповідача неправомірними.

Таким чином, заперечення відповідача щодо відсутності з його боку порушення прав позивача та неможливості з його боку виконати рішення суду щодо зняття арешту з майна є безпідставним.

Відповідно ч.2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили.

Таким чином, рішення суду про зняття арешту з квартири буде підставою для державної реєстрації припинення обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Враховуючи те, що з матеріалів справи вбачається відсутність на даний час підстав для накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , у зв`язку зі спливом строку давності виконання вироку суду в частині призначеного покарання у виді конфіскації майна, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на наведене колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України, дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у апеляційній скарзі скаржник.

Докази та обставини, ні які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 вересня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27 січня 2023 року.

Головуючий

Судді: