СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4407/23

пр. № 2/759/2339/23

22 грудня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва, у складі головуючої судді Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Радзівіл А.Б., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ПАТ «АБ «Укргазбанк» звернулось до Святошинського районного суду м. Києва із позовною до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути із відповідача заборгованість у розмірі 52 870,51 грн. та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.11.2021 року між Банком та Відповідачем шляхом подання Заяви-Договору № 2021/I_C/045-003074 укладено договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Украгазбанк» № 2021/ОВР/046-001584 (а.с. 7-48).

Керуючись положеннями даного Договору, Банк відкрив Клієнту картковий рахунок та субрахунок за програмою кредитування «Овердрафт Крок на зустріч», на якому встановлено орієнтована сума кредиту - 100 000,00 грн., відсоткова ставка 29,99% річних, відсоткова ставка на прострочену заборгованість 48,00%; комісію за видачу кредиту - 0,00% строк кредитування 08.04.2024 року.

Вказує, що ПАТ АБ «Укргазбанк» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, в той час як Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість по кредиту поточна - 25 474,34 грн.; по кредиту прострочена - 17 501,00 грн.; по процентам прострочена - 9 895,17 грн.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що стало підставою для звернення до суду із позовною заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.03.2023 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 63).

04.04.2023 року від представника відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі (а.с. 72-81).

04.04.2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній зазначив, що ним виконувались належним чином умови укладеного договору, однак відповідно до Закону України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ « Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указу Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 25.04.2022 року строком на 30 діб. Таким чином, у зв`язку з військовою агресією, він не мав можливості виконувати свої зобов`язання. Вважав, що у зв`язку з ситуацією, яка склалася в країні, такі дії підпадають під форс-мажорні обставини, що звільняють його від відповідальності за невиконання своїх обов`язків.

Також, вказав, що не погоджується із заборгованістю, що була нарахована позивачем, оскільки перебуває на військовій службі, що підтверджується військовим квитком, та з 28.07.2022 року по теперішній час проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .

Зазначив, що 12.10.2022 року на його адресу надійшла вимога банку від 03.10.2022 року за вих. № 129/23131/2022 про дострокове повернення кредиту у загальному розмірі 51 109, 56 грн., з яких 19 100, 51 грн. - прострочена заборгованість, протягом тридцятиденного строку з моменту отримання даної вимоги, при цьому до вимоги банку не було долучено жодного розрахунку нарахованої до стягнення суми кредитної заборгованості.

Ним було повідомлено банк про те, що він є військовослужбовцем, а тому в силу положень закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» штрафні санкції та проценти за користування кредитом не повинні нараховуватись, проте, банк його повідомлення проігнорував.

Тому, просив відмовити у задоволенні позову (а.с. 81-84).

13.04.2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначив, що відповідно до доданих виписок по рахункам, відповідач жодного разу не виконав свої зобов`язання. Також зазначив, що відділення банку у м. Києві почали працювати з кінця березня 2022 року, тому відповідач мав можливість погасити заборгованість по кредиту з кінця березня 2022 року.

Вказав, що 24.10.2022 р. в день звернення позичальника до Відділення № 45 Банку, відповідальний працівник відповідно до вимог внутрішніх нормативних документів завів заяву позичальника до програми, в якій здійснюється погодження відповідних проектів, та в цей же день отримав відповідь, що для того, щоб перевести позичальникам на програму кредитування «ПАТРІОТ», де не нараховуються проценти, необхідно, щоб позичальник надав всі сторінки військового квитка. В цей же день працівниками відділення в телефонному режимі було повідомлено відповідачу про необхідність надання всіх сторінок військового квитка, але відповідач відмовився їх надавати, посилаючись на засекреченість інформації. Таким чином, у випадку надання відповідачем копії військового квитка він би був переведений на програму «ПАТРІОТ», яка не передбачає нарахування процентів, тому це саме дії відповідача, який є юристом за освітою, привели до не припинення нарахування процентів.

Зазначив також, що долучений до відзиву на позовну заяву військовий квиток на даний час також не може бути використаний для зміни умов кредитування, оскільки завірений представником відповідача, а позивачу не надавались документи щодо обсягу повноважень представника відповідача

Також, звернув увагу суду на те, що Міністерство оборони України Листом від 21.08.2014 року № 322/2/7142 інформує, що документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, є військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки. Форма військового квитка визначена Указом Президента України від 25.05.1994 року № 263/94 «Положення про військовий квиток рядового, сержантського і старшинського складу» та «Положення про військовий квиток офіцера запасу». Документами, які підтверджують призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, також можуть бути довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

3 наданих відповідачем до банку документів 24.10.2022 року: заяви від 24.10.2022 року та довідки форми 5 не вбачається, що він саме мобілізований, а тільки те, що він перебуває на військовій службі з 28.07.2022 року, тому вимога банку про надання копії військового квитка є законною та обґрунтованою (а.с. 100-105).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.06.2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Рачок Н.М. про зупинення провадження по справі відмовлено (а.с. 107-108).

Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом ст. ст. 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Судом встановлено, що 09.11.2021 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-Договір № 2021/1_С/045-003074 (договір карткового рахунку) (а.с. 44-46).

Згідно п. п. 2.1, 3.1 Заяви-Договору ця Заява-Договір разом з Правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками, Тарифним планом, умовами банківських Продуктів/Пакетів (що всі розміщені на Сайті Банку), є договором комплексного банківського обслуговування, укладеним між АБ «Укргазбанк», реквізити якого визначені у Правилах, та Клієнтом, реквізити якого зазначені в Заяві-договорі. Сторони підтверджують досягнення згоди щодо всіх істотних умов Договору, що передбачені чинним законодавством України для договорів банківського рахунку фізичної особи, операції за якими в тому числі можуть здійснюватися з використання електронних платіжних засобів, та для кредитних договорів.

Згідно п. 4 вказаної заяви-договору строк кредитування: 29 місяців; орієнтовна сума кредиту 10 000 грн.24000,00 грн.; можлива сума кредиту - 46 157,34 грн.; щомісячний платіж по кредиту: 1 592,00 грн.; процентна ставка - 39% річних; пільговий період: процентна ставка: 29,99%; процентна ставка на прострочену заборгованість: 48,00% річних; процентна ставка на пільговий період - комісія за видачу (в т.ч. за видачу готівкових кредитних коштів)/встановоення кредиту:0; реальна процентна ставка: 42,71% проценти: 9 000,00 грн.

Вказані обставини підтверджуються: заявою-договором № 2021/1_С/045-003074 від 09.11.2021 року; паспортом споживчого кредиту за програмою/продуктом; довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб; випискою за особовим рахунком відповідача, розрахунком заборгованості.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитного договору відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч .1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Звертаючись до суду з цим позовом, банк на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав до суду розрахунок заборгованості станом на 31.12.2022 року.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що сума заборгованості становить 52 870,51 грн., з них: 25 474,34 грн. - заборгованість по кредиту (поточна); 17 501,00 грн. - заборгованість по кредиту (прострочена); 9 895,17 грн. - заборгованість по відсотках (прострочена) (а.с. 53-54).

Як вбачається із копії військового квитка серія НОМЕР_2 відповідач ОСОБА_1 прийняв військову присягу 30.08.2022 року на підставі Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 року призваний у Збройні Сили України по загальній мобілізації, з 01.10.2022 року проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 (а.с. 76-78).

Дані обставини, також, підтверджуються копією витягу з наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 218 від 28.07.2022 року, довідкою форми 5 від 13.08.2022 року № 188/135 (а.с. 74, 75).

Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Так, в ст. ст. 1, 2 даного Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей за якими - військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Особливий період відповідно до абз. 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного станув Україні» та Закону України «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні 24.02.2022 року введено воєнний стан, який на момент винесення рішення продовжує діяти.

Статтю 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» було доповнено підп. 3 п. 4 ч. 15 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014 року № 1275-VІІ.

Пункт 3 Прикінцевих положень зазначеного Закону передбачено поширення дії, зокрема, підп. 3 п. 4 розділу І цього Закону на військовослужбовців із початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Верховний Суд у постанові від 15.07.2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02.09.2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 року № 322/2/7142.

Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.

Таким чином, оскільки відповідач являється військовослужбовцем, який призваний на військову службу під час мобілізації та проходить військову службу з 30.08.2022 року по теперішній час, тому з відповідача ОСОБА_1 не підлягають стягненню проценти в сумі 2 989,04 грн., нараховані за користування кредитом.

В іншій частині відповідачем вимоги банку не спростовані доказами в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України.

Що узгоджується з позицією Верховного Суду у справі № 306/1157/15-ц, провадження № 61-2525св18 ( постанова від 21.02.2018 року).

При цьому суд критично ставиться до позиції банку щодо ненадання відповідачем документів для включення його до програми «ПАТРІОТ», де не нараховуються проценти, огляду на ненадання ним копії всіх сторінок військового квитка, адже, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем при зверненні до банку було подано оригінал довідки форми 5, що є документом для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом.

Тому, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивача, стягнувши з відповідача заборгованість за кредитом у загальному розмірі 49 881,47 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 52 870,51 грн., однак позов підлягає задоволенню на суму 49 881,47 грн., тобто на 94,35% (49 881,47 х 100 : 52 870,51), тому сума судового збору, яка підлягає стягненню, складає 2 532,35 грн. (2 684,00 х 94,35% : 100).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 274-279, 280-284, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №2021/ОВР/045-001584 (заява-договір №2021/І_С/045-003074) від 09.11.2021 року у розмірі 49 881,47 грн. (сорок дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят одна гривня 47 копійок).

Стягнути ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» судовий збір у розмірі 2 532,35 грн. (дві тисячі п`ятсот тридцять дві гривні 35 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Відомості учасників справи:

Позивач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк», , код банку - 320478, зареєстроване за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.О. Горбенко