Справа № 510/2190/23
Провадження № 2/510/1352/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.23 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДУНАЙ АКВАКУЛЬТУРА» про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивач на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія виписки з ЄДРЮОФОПГФ; копія договору купівлі-продажу нежитлового майна від 17.05.2023р.; копія акту №12 приймання-передачі нежитлової будівлі від 08.08.2023р.; копії квитанцій від 18.05.2023р., 07.06.2023р., 28.06.2023р., 10.07.2023р., 27.07.2023р., 08.08.2023р. про проведення оплати за об`єкт майна за Договором купівлі-продажу №12 від 17.05.2023р.; копія технічного паспорту на нежитлову будівлю (магазин), розташовану по АДРЕСА_1 , оформленого на ТОВ «ДУНАЙ АКВАКУЛЬТУРА»; копія Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.11.2023р.; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.06.2018р.; копія кадастрового номеру земельної ділянки; копія акту погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; копія рішення Орлівської сільради Ренійського району Одеської області від 23.10.2020р. про надання дозволу відповідачу на розроблення проекту землеустрою; копія звіту від 11.11.2023р. про проведення незалежної оцінки вартості нежитлової будівлі магазину із допоміжними будівлями та спорудами.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезгаданими вимогами до відповідача ТОВ «ДУНАЙ АКВАКУЛЬТУРА», зазначивши, що 17.05.2023 р. між ним та представником ТОВ «ДУНАЙ АКВАКУЛЬТУРА» була досягнута домовленість про купівлю належної відповідачу нежитлової будівлі (магазину із допоміжними будівлями та спорудами), розташованої по АДРЕСА_1 - за 200 000 (двісті тисяч) грн. 17.05.2023р. сторони уклали між собою відповідний письмовий договір за №12. Протягом періоду з травня 2023р. по серпень 2023р. (18.05.2023р., 07.06.2023р., 28.06.2023р., 10.07.2023р., 27.07.2023р., 08.08.2023р.) позивач сплатив відповідачу обумовлену суму, а відповідач передав документи на нежитлову будівлю, ключі від неї, саму нерухомість в натурі. У майбутньому представник відповідача пообіцяв позивачу укласти договір купівлі-продажу нерухомості в нотаріальному порядку.

Після вчинення правочину позивач прийняв будівлю у своє розпорядження, зробив там косметичний ремонт, встановив торгове обладнання, сплачує всі необхідні комунальні платежі. З метою нотаріального засвідчення правочину позивач неодноразово звертався до представника відповідача, однак ОСОБА_2 (керівник ТОВ «ДУНАЙ АКВАКУЛЬТУРА») від посвідчення договору ухиляється, на прохання позивача про зустріч не реагує, мотивуючи нестачею вільного часу, матеріальними труднощами, станом здоров`я та ін.

При зверненні до відповідних органів із питанням про переоформлення документації на нежитлове приміщення на себе, позивачу було роз`яснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину. Враховуючи вищенаведене, позивач вимушений був звернутися із позовом до суду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин.

У відповідності до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору, покупець передав продавцю обумовлену суму, продавець передав документи, нерухомість (нежитлову будівлю) в натурі. Позивач фактично вступив у володіння і розпорядження нерухомістю, після укладання правочину розпоряджається нежитловим приміщенням, сплачує всі комунальні платежі, - тобто правочин між сторонами фактично відбувся.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідача щодо нежитлової будівлі та встановленні права на неї у позивача, тому є правові підстави визнати договір дійсним та право власності на нерухомість за позивачем.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки у своїй заяві позивач просив залишити судові витрати за ним, питання про стягнення судових витрат з відповідача судом не розглядається.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 220, 328, 334, 657 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Договір купівлі-продажу №12 від 17.05.2023 року, згідно із яким Товариство з обмеженою відповідальністю «ДУНАЙ АКВАКУЛЬТУРА», діюче в особі керівника Зеленькова Дмитра Миколайовича, продало, а ОСОБА_1 купив нежитлову будівлю (магазин із допоміжними будівлями та спорудами), розташовану по АДРЕСА_1 , - за 200 000 (двісті тисяч) грн. - визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право власності на:

-нежитлову будівлю (магазин із допоміжними будівлями та спорудами), розташовану по АДРЕСА_1 ,що належала Товариству з обмеженою відповідальністю «ДУНАЙ АКВАКУЛЬТУРА».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК