Справа № 128/2227/23
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

28 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді - Саєнко О.Б., при секретарі Фольварковій Н.О.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця цивільну справу за позовною заявою Органу опіки і піклування Лука-Мелешківської сільської ради в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав, за участі третьої особи, на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Лука-Мелешківської сільської ради, -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2023 представник позивача Органу опіки і піклування в особі Лука-Мелешківської сільської ради Августович Б.І. звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з вищевказаним позовом, який умотивував тим, що до органу опіки і піклування Лука-Мелешківської сільської ради від Служби у справах дітей Лука-Мелешківської сільської ради надійшли матеріали щодо невиконання своїх батьківських обов`язків гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яких вбачаються підстави щодо пред`явлення позовної заяви про позбавлення батьківських прав.

Вказує, що на обліку в Службі у справах дітей Лука-Мелешківської сільської ради (далі Служба) перебуває дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як така, що опинилась в складних життєвих обставинах та рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 09.11.2022, справа №128/357/22 (законної сили набрало 12 грудня 2022 року), матір дитини- ОСОБА_3 , мешканку ОСОБА_4 територіальної громади позбавлено батьківських прав.

Зазначає, що ОСОБА_2 , забрати дитину до себе відмовився пояснивши тим, що опинився в складних життєвих обставинах, в зв`язку з чим звернувся із заявою до Лука-Мелешківської сільської ради про влаштування його сина ОСОБА_1 до КНП «Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради».

Вказує, що за результатами розгляду заяви, 15 грудня 2022 року виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради прийнято рішення №148 щодо направлення дитини ОСОБА_1 у КНП «Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради» та на даний час дитина перебуває у закладі.

Також зазначає, що 13 січня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Службі із заявою про прийняття нотаріально посвідченої заяви про його відмову від, виконання батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_1 та не заперечення з його боку проти позбавлення його батьківських прав.

Вказує, що ОСОБА_2 ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не турбується про стан здоров`я, не про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного житія, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Батько не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти - створились всі умови, які шкодять інтересам дитини, її нормальному розвитку, здоров`ю та життю.

Тому просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

12.12.2023 у судове засідання представник позивача Органу опіки і піклування в особі Лука-Мелешківської сільської ради не з`явився; при цьому в матеріалах справи міститься заява сільського голови Лука-Мелешківської сільської ради Августовича Б.І., в якій він просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача.

Представник третьої особи, на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Лука-Мелешківської сільської ради у підготовче засідання не з`явився; попередньо начальником служби Зюзюкіною О.О. через канцелярію суду подано заяву, в якій остання просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 двічі до судового засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином. Відзиву на позов, заперечення проти задоволення позовної заяви та (або) заяви про відкладення судового засідання -до суду відповідач не надав, у зв`язку з чим, суд вирішив провести заочний розгляд справи, про що постановив відповідну ухвалу.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи та ухвали судове рішення на підставі наданих позивачем письмових доказів у справі.

Вивчивши позов, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення виходячи з такого.

Стаття 165 СК України визначає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Судом установлено, що ОСОБА_1 являється біологічним батьком неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 СК України, в якому батько зазначений ОСОБА_2 (а.с.9).

11.12.2022 ОСОБА_2 звернувся до начальника служби у справах дітей Лука-Мелешківської сільської ради із письмовою заявою, в якій просив влаштувати його сина ОСОБА_1 , 18.09.2008 в КНП «Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням ЦНС та порушенням психіки ВОР», так як він потрапив в складні життєві обставини, проживає один і здійснювати щоденний догляд за сином на даний час не може, про що підтверджується копією вищевказаної заяви (а.с.8).

Рішенням виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області №148 від 15.12.2022, направлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до КНП «Вінницький обласний спеціалізований будинок дитини з ураженням центральної нервової системи та порушення психіки ВОР» (а.с.7).

Також в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена копія заяви ОСОБА_2 від 12.01.2023, з якої убачається, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Крім цього, судом встановлено, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 09.11.2022 у справі №128/357/22, біологічну матір ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16-20).

Згідно з ч.ч.5, 6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

З висновку Служби у справах дітей Лука-Мелешківської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Лука-Мелешківської сільської ради №67 від 24.04.2023, судом установлено, що Служба у справах дітей Лука-Мелешківської сільської ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки ОСОБА_2 ніяким чином не піклується про дитину, не цікавиться станом здоров`я, навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей. Батько не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, тому створились всі умови, які шкодять інтересам дитини, її нормальному розвитку, здоров`ю та життю (а.с.22).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 121 СК права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Статтею 150 СК закріплюється обов`язок батьків виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати до самостійного життя та поважати її.

Частиною 1 статті 151 СК передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними (ч. 1 ст.163 СК ).

Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч. 1 ст. 152 СК ).

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 СК ).

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, та в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК.

Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до частини 4 статті 10, частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява №10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Таким чином, судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.

Відтак, позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Тобто, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою.

Суд вважає, що при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також установити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними.

Отже, суд не вважає виправданою поведінку батька відповідача ОСОБА_2 , яка проявляється у тому, що він не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться станом його здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування сина.

Таким чином, суд погоджується з висновком Служби у справах дітей Лука-Мелешківської сільської ради щодо доцільності позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки протилежне, з огляду на встановлені судом обставини, може спричинити негативні наслідки для життя та здоров`я його неповнолітнього сина, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, інформацію про наявність чи відсутність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не надав, тому суд дійшов висновку, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому, аліменти на дитину необхідно стягувати починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 12.06.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки ініціатором звернення до суду з позовом став Орган опіки і піклування Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, тому слід зобов`язати Орган опіки і піклування Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області відкрити на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 особовий рахунок у Державному ощадному банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду, для перерахування аліментів, стягнутих з відповідача.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Крім цього, Згідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 2684 гривень (пп.2 п. 1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, Суд-

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на його утримання, шляхом перерахування на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.06.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Зобов`язати Орган опіки і піклування Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області відкрити на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 особовий рахунок у Державному ощадному банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду, для перерахування аліментів, стягнутих з відповідача.

Рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Олена САЄНКО