Житомирський апеляційний суд
Справа №295/7662/23 Головуючий у 1-й інст. Єригіна І.М.
Категорія 68 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Кузьменко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/7662/23 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Березенська Юлія Олександрівна

на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 20 вересня 2023 року, яка постановлена під головуванням судді Єригіної І.М.

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок, загальною площею 136,3 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та легковий автомобіль TOYOTO AVENSIS, 2007 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 . У порядку поділу майна подружжя визнати право власності на ід.ч. за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок загальною площею 136,3 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 97 500,00 грн. в якості грошової компенсації вартості частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль TOYOTO AVENSIS,2007 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 .

18 вересня 2023 року позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, загальною площею 136,3 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та легковий автомобіль TOYOTO AVENSIS,2007 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 . В обґрунтування поданої заяви зазначає, що відповідач, буду власником зазначеного майна, може вчинити дії щодо відчуження нерухомості, що у подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20 вересня 2023 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про відмову у вжитті заходів забезпечення позову та постановити нове судове рішення, яким заяву задовольнити та накласти арешт на майно відповідача.

В обґрунтування скарги апелянт зазначила, що суд першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали не звернув уваги на аргументованість та підставіть заяви щодо застосування заходів забезпечення позову, зазначених заявником, і не звернув увагу, що існування спору щодо поділу майна подружжя та пред`явлення позову до суду вже є тією обставинною, що вказує на існування реальної загрози вчинення відповідачем дій, які можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову. Вказує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім того, застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту не порушить права власності відповідача, а лише тимчасово обмежить його право на розпорядження цим майном.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу сторона відповідача не скористалась.

В судовому засіданні відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Зазначає, що позивач не довела належними та допустимими доказами існування реальної загрози вчинення ним дій щодо продажу даного майна, які можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Позивач та її представник повторно не з`явилися в судове засідання з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено тих обставин, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Будь-яких доказів на підтвердження існування реальної загрози відчуження майна відповідачем, що в подальшому ускладнить виконання можливого рішення у справі, позивачем не було надано. Загалом позивачем не наведено достатніх підстав нагальності вжиття зазначених заходів забезпечення позову, а також підстав, які б свідчили в про реальну загрозу відчуження відповідачем вказаного майна.

Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суд першої інстанції, врахувавши положення ЦПК України, здійснюючи співвідношення між настанням правових наслідків вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права та законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, дійшов правильного висновку про відсутність обґрунтованих підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Крім того, матеріали справи не містять відповідних доказів на підтвердження вчинення саме відповідачем дій, щодо продажу спірного будинку та автомобіля.

Наведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці, а також стосуються обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги та які підлягають встановленню під час розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Березенська Юлія Олександрівна, залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 20 вересня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2023 року.

Головуючий Судді