справа № 619/2906/23
провадження № 2/619/610/23
Рішення

Іменем України

25 грудня 2023 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Алфьорової В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 619/2906/23,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

вимоги позивача: про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

представник позивачки: ОСОБА_4 ,

представник відповідачки: ОСОБА_5 .

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 , у інтересах якої діє представник - адвокат Бєляєва О.В., у системі «Електронний суд» звернулася до суду з позовом, у якому просить визначити їй додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У обґрунтування позову зазначено, що 03 червня 2023 року з листа приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Панченко Оксани Валеріївни їй стало відомо про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Харкові помер її батько ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на день смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді: 3-х кімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:1757, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:1758, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .Спадкоємцями за законом є вона та відповідачі, як діти та дружина померлого, інші спадкоємці першої черги відсутні. Вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки на момент смерті вона не проживала з батьком та через військову агресію з боку росії була вимушена переїхати до Польщі, а згодом до міста Единбург (Велика Британія), де вона перебуває на сьогоднішній день. Також вона зазначає, що її батьки розлучилися, коли їй було 5 років, з цього періоду вона та батько проживали окремо, з батьком вона зустрічалась на свята, коли він брав її до себе в гості. ОСОБА_2 та його мати (дружина батька) ОСОБА_3 , які проживали з її батьком і є разом із нею спадкоємцями за законом першої черги, прийняли спадок, приховавши від неї смерть батька, про відкриття спадщини їй стало відомо лише 02 червня 2023 року, тобто поза межами визначеного законом строку для прийняття спадщини, за таких підстав вважає, що строк прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємиці при поданні заяви про прийняття спадщини.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України 03.07.2023 судом сформовано засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» відповіді № 137290, № 137268 з Єдиного демографічного реєстру щодо місця реєстрації відповідачів.

Ухвалою суду від 03.07.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.08.2023, який відкладено на 09.10.2023.

Ухвалою суду від 06.11.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті цивільну справу на 04.12.2023, яке відкладено на 25.12.2023.

ОСОБА_3 , у інтересах якої діє представник адвокат Яковлєва Л.І., через систему «Електронний суд» подала до суду відзив, який ухвалою суду від 25.12.2023 залишений без розгляду у зв`язку з пропуском строку.

Представник позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримала повністю, про обставини пояснила, як зазначено у позові.

Представник відповідачки ОСОБА_7 - адвокат Яковлєва Л.І. у судовому засіданні в режимі відеоконференції проти позову заперечувала у повному обсязі, просить відмовити, посилаючись на те, що причина пропуску строку, на яку посилається позивачка не є поважною.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, але судова повістка повернута до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Пунктом 99-1 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, установлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Отже, відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачу вручена.

Враховуючи викладене та думку присутніх осіб, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача ОСОБА_2 .

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить Актовий запис про смерть № 6790 від 20.07.2022, Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть та копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 86-87, 144).

Позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_6 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с. 12, 24).

Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як установлено ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦПК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Підставою для визначення судом додаткового строку для подання заяви є виключно наявність поважних причин, тобто таких, які безумовно унеможливлювали вчинення особою дій по прийняттю спадщини. Такі причини та обставини мають існувати об`єктивно, тобто незалежно від особистих уявлень спадкоємця чи сприйняття ним певних фактів. Встановлений законом шестимісячний строк є цілком розумним та достатнім для вчинення спадкоємцем юридично значимих дій щодо прийняття спадщини, а тому причини, які об`єктивно унеможливлювали вчинення дій щодо прийняття спадщини, мають існувати протягом усього цього строку, або принаймні його істотної частини з такими наслідками, щоб протягом решти строку спадкоємець об`єктивно не мав змоги реалізувати своє право на прийняття спадщини.

Так, позивачка зазначає, що про смерть батька їй нічого відомо не було, оскільки з початком війни вона вимушена була переїхати до Великої Британії, де перебуває і на сьогоднішній день, а про відкриття спадщини їй стало відомо лише 02 червня 2023 року з листа приватного нотаріуса Панченко О.В., при цьому відповідачі по справі не повідомили їй про смерть батька.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постановах Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 336/1127/17, від 04.11.2015 у справі № 6-1486цс15 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12). Отже, місцевий суд, з яким погодився касаційний суд, дійшов помилкового висновку про те, що незнання про смерть спадкодавця є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а відтак є підстави для визначення додаткового строку для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини. Разом з тим слід погодитися з висновком суду апеляційної інстанції про те, що причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку».

У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними».

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Разом з тим, суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як необізнаність особи про смерть спадкодавця, що не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Одна ця обставина не має характеру об`єктивної та не є підставою для задоволення позовних вимог.

Саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Також безпідставним є посилання позивачки на недобросовісність поведінки інших спадкоємців відповідачів по справі, щодо ненадання відомостей про відкриття спадщини, оскільки вказані обставини також не свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, так як не є перешкодою на вчинення спадкоємцем дій по прийняттю спадщини відповідно до норм цивільного права (постанова ВС від 11.11.2020 у справі № 750/262/20, від 13.12.2018 у справі № 459/295/16-ц).

Суд зазначає, що перебування за межами країни також не є поважними причинами пропуску строку для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини, які унеможливили чи в інший спосіб перешкодили ОСОБА_1 здійснити таку дію, з огляду на правовий висновок, зроблений у Постанові ВС від 13.04.2023 у справі № 607/13549/21, де зазначено, що законодавство України передбачає альтернативні варіанти процедури прийняття спадщини, що спрощує процес реалізації прав спадкоємців. Так, спеціальний механізм подання заяви про прийняття спадщини через консульські установи України встановлений Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року №142/5/310 «Про затвердження Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України». За зверненням громадянина України консул (або уповноважений секретар із консульських питань) засвідчує справжність підпису на заяві про прийняття спадщини, проставляє на заяві свій підпис та гербову печатку, після чого спадкоємець повинен направити заяву в Україну засобами міжнародного поштового зв`язку. Таким чином, громадянам України немає необхідності виїжджати з країни свого постійного проживання та повертатися в Україну для прийняття спадщини (підпункт 3.13 Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України та пункт 3.23 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства України від 22 лютого 2012 року №296/5). Крім цього, пунктом 3.5. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса. У екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому вказати про прийняття спадщини (пункт 2.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Крім того, як роз`яснено в п. 24 Постанови пленуму ВСУ від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину

(частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Так, матеріали справи не містять обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Судом здійснювалася перевірка спадкової справи та приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Панченко О.В. надано інформацію № 224/01-16 від 28.11.2023, у якій зазначено, що після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , з заявою про прийняття спадщини за законом ІНФОРМАЦІЯ_4 звернулась дружина померлого ОСОБА_3 . Її заяву про прийняття спадщини зареєстровано в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 9 від 26 липня 2022 року. Інші заяви про прийняття спадщини або відмову від спадщини у спадковій справі відсутні. Але в матеріалах спадкової справи міститься інформаційна довідка з Реєстру територіальної громади про місце проживання осіб, яких зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , що сформована приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Панченко О.В. 26.07.2022 станом на 16 липня 2022 року. Станом на дату смерті ОСОБА_6 , а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими особами були ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Будь-які заповіти від імені ОСОБА_6 нотаріусу не подавались. При заведенні спадкової справи нотаріусом перевірялась наявність заповітів від імені померлого ОСОБА_6 (Інформаційна довідка зі спадкового реєстру щодо заповітів та спадкових договорів від 26.07.2022 року за № 69569830). Свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не видавались.

Враховуючи викладене, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у позові ОСОБА_1 про визначення додаткового строку повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 28.12.2023.

Суддя І. М. Нечипоренко