12.12.2023 Справа № 469/1270/23 2/469/491/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2023 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Тавлуя В.В.,
за участю секретаря судового засідання Рогозевич С.О.,
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 - не з`явився,
представник відповідача Березанського відділу ДВС - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Березанського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна,-
ОСОБА_1 29 серпня 2023 року звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що після смерті матері позивача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилося спадкове нерухоме майно. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Валігурського М.М. для оформлення свого права спадкування, яким у зв`язку з підготовкою до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належне померлій нерухоме майно, під час пошуку відомостей у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, було виявлено зареєстровані обтяження, а саме арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відносно ОСОБА_2 , накладений постановою РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області про арешт майна боржника ВП НОМЕР_1 від 15 лютого 2017 року.
На заяву позивача відповідачем було надано відповідь про те, що на примусовому виконанні відділу перебувало ВП НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №2-58/11 від 20.04.2012 року, виданого Южним міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 1480906,04 грн., в межах якого 15 лютого 2017 року було накладено арешт на майно боржника; 26 квітня 2019 року виконавче провадження було завершено.
Зняти арешт з майна органом ДВС немає можливості у зв`язку зі знищенням виконавчого провадження за спливом строків зберігання, а тому позивач просить зняти накладений арешт у судовому порядку.
Ухвалою суду від 06 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання заявлених вимог (а.с.24).
Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним шляхом направлення судової повістки, відзив на позовну заяву суду не надав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з листа Березанського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області від 02 серпня 2023 року, за даними АСВП на виконанні у Березанському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебувало виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №2-58/11 від 20.04.2012 року, виданого Южним міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 1480906,04 грн., в межах якого 15 лютого 2017 року було накладено арешт на майно боржника, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису обтяження 19031524. 26 квітня 2019 року виконавче провадження було завершено (а.с.12, 14).
Згідно зі свідоцтвом про смерть від 12 листопада 2021 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).
Позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2 і прийняв спадщину після її смерті, що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.13), витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.8).
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України).
Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).
Статтею 368 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Таким чином, оскільки накладена заборона відчуження порушує право позивача на спадкування, існування на даний час підстав для такого обтяження судом не встановлено; вимога позивача ОСОБА_1 про вирішення питання про зняття арешту на нерухоме майно залишена без відповіді; виконавче провадження є закінченим, суд вважає, що позивач позбавлений можливості реалізувати свої права спадкоємця нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб.
Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.
За таких обставин суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність підстав для їх задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 258, 259, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Скасувати арешт на нерухоме майно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , накладений постановою державного виконавця Березанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 15 лютого 2017 року у виконавчому провадженні НОМЕР_1.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: