Справа № 285/7898/23
провадження № 2/0285/1675/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Сусловець М.Г. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Житомиргаз» про порушення права володіння майном та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач 26.12.2023 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати порушенням відповідачем Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у її праві мирно володіти майном (грошовими коштами); визнати незаконність вимог відповідача до неї щодо заборгованості за природний газ, постачання/розподіл; заборонити відповідачу вчиняти дії, пред`являючи до неї вимоги про стягнення заборгованості за ненаданий газ, газопостачання та розподіл.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що дана справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з огляду на наступне.

Інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу. Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Територіальна підсудність це компетенція із розгляду цивільних справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

За загальним правилом позови пред`являються в суд за місцем проживання відповідача або місцем знаходження юридичної особи (ст.27 ЦПК України). Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Чинний ЦПК передбачає альтернативну підсудність, зокрема, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтись за зареєстрованим місцем проживання позивача (ч.5 ст.28 ЦПК України). Альтернативна підсудність встановлена законом для таких категорій справ, в яких позивачі об`єктивно потребують у створенні їм найбільш сприятливих умов судочинства, або в яких вони позбавлені можливості пред`явити позов за загальним правилом підсудності.

Закон України «Про захист прав споживачів» (далі по тексту Закон) регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Закон, на який посилається позивач, може бути застосований до спорів у сфері надання житлово-комунальних послуг лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві послуг або неякісне їх надання. Разом з тим, зміст позовних вимог, викладений Піковським у резолютивній частині позову, не відповідає його обґрунтуванню, відтак в даній судовій справі права позивача не пов`язані з порушенням його прав, як споживача, і на правовідносини, що виникли між сторонами за вищевказаним позовом, не поширюються вимоги Закону та ЦПК про право позивача на альтернативну підсудність за його зареєстрованим місцем проживання.

Крім того, ОСОБА_1 піддає сумніву правомірність надання послуг з доставки газу відповідачем через газотранспортну систему, та просить відшкодувати їй матеріальну та моральну шкоду.

При вирішенні питання про відкриття провадження, суд обов`язково перевіряє дотримання правил підсудності при реалізації особою суб`єктивного прав на звернення і у випадку їх порушення самостійно виправляє їх, при цьому для особи ніяких наслідків процесуально-правового характеру не настають.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб місцезнаходження відповідача м Житомир, вулиця Фещенка-Чопівського, 35.

п. 4 ст. 263 ЦПК України передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

На підставі вищевикладеного та враховуюче те, +що розгляд справи по суті розпочато не було, вказана цивільна справа має бути передана на розгляд до Корольовського районного суду м. Житомир, тобто за місцем знаходженням відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 27, 31, 260-261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Цивільну справу №285/7898/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи» «Житомиргаз» про порушення права володіння майном та зобов`язання вчинити дії передати до Корольовського районного суду м Житомир.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя М.Г. Сусловець