справа № 274/6025/22
провадження № 2/0274/354/23
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
(заочне)
09.02.2023 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів -

в с т а н о в и в :

26.10.2022 позивачка через свого представника ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки доходу відповідача, до їх повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини доходу відповідача до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття. Також просить суд стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.
Вимоги заяви обґрунтовано тим, що з 03.11.2011 року сторони по справі перебувають в шлюбних відносинах. Від шлюбу мають двох синів : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Нині діти перебувають лише на утриманні позивачки. Син ОСОБА_6 , 2019 р.г. хворіє на дитячий церебральний параліч та супутні хвороби, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-невролога, є дитиною з інвалідністю, потребує постійного догляду та сторонньої допомоги, тому вона не може повноцінно працювати, оскільки постійно наглядає за дитиною. Крім того, постійне лікування та реабілітація коштує багато грошей, а призначеної соціальної допомоги не вистачає. Вважає, що потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача, оскільки не може повноцінно працювати у зв`язку із інвалідністю дитини, її доходу не вистачає на належне і достатнє утримання дітей, а відповідач знаходиться у працездатному віці, проходить службу в військовій частині НОМЕР_1 , тому має змогу утримувати дітей та дружину.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 31.10.2022 року в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін ( а.с.32).
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася, на адресу суду спрямувала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі у разі відсутності відповідача.
Представник позивачки ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в котрій позовну заяву підтримала, просила суд розгляд вище вказаної справи провести у її відсутності.
Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, в судове засідання не з"явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованою адресою проживання.
Суд, за письмовою згодою позивачки, ухвалює заочне рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст. 280 ЦПК України.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 03.02.2011 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 43 (а.с.11).
Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дітей, які зареєстровані та проживають разом з позивачкою (а.с.12-15).
Дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дитиною з інвалідністю, потребує постійного догляду та сторонньої допомоги, що підтверджується наступними документами: випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №6872, згідно якої дитина має діагноз: ДЦП, спастичний тетрапарез з стійким важким руховим порушенням, затримка мовленевого розвитку, розбіжна косоокість, дитина хворіє з народження (а.с.19); рішенням ЛКК №105 від 26.11.2020, згідно якого дитині підлягає оформлення соціальної допомоги на 5 років до 23.11.2025 року (а.с.16), копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 31.03.2021, згідно якого ОСОБА_1 є матір`ю дитини інваліда ОСОБА_5 (а.с.17).
Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів та /або про суми доходів, отриманих самозяйнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за період з 2 квартал 2022 по 3 квартал 2022 року ОСОБА_2 в період з квітня 2022 по вересень 2022 отримав дохід в розмірі 316 104,26 грн ( а.с. 50-52).
За ст. 27 Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи, що утримання дитини є не правом, а обов`язком батьків, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.10.2022 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 88 Сімейного кодексу України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.
Вказана норма встановлює підстави, за яких виникає зазначене вище право:
1) один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною- інвалідом;
2) дитина не може обходитися без постійного стороннього догляду;
3) цей з подружжя опікується нею;
4) другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Отже, виходячи з аналізу наведеної норми, обов`язковими умовами виникнення права на утримання одного з подружжя, з яким проживає дитина-інвалід, є не тільки наявність в дитини інвалідності, але й неспроможність дитини обходитись без постійного стороннього догляду, а також наявність в другого з подружжя можливості надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст.13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести та обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 76-80 ЦПК України.
З огляду на вищевказані норми права, враховуючи, що дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дитиною-інвалідом з народження та потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується відповідними медичними документами, позивачка проживає разом з дитиною та опікується нею, відповідачем не надано суду жодних заперечень щодо неможливості сплачувати аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина - інвалід, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/6 розміру частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і впродовж усього часу проживання з нею дитини інваліда.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Вирішуючи питання в частині розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Що стосується вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 500,00 грн., то суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 30 Закону України " Про адвокатуру", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження витрат на професійну правову допомогу позивачкою надано копію договору про надання правової допомоги № 14/22 від 24.10.2022 року та квитанцію до прибуткового касового ордера № 5 від 24.10.2022 року, ордер на надання правничої допомоги ( а.с. 23-26).
У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
Враховуючи, що позивачкою доведені понесені нею витрати в розмірі 500 грн. на правову допомогу, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 500 грн. - кошти сплачені позивачкою, за надану правову допомогу.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.
Таким чином, враховуючи, що позивачка є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2147,20 гривень.
Керуючись ст.ст.4,12,13,76-81,89,211,223,247,258,263-265,280-282,354 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та аліментів на утримання матері дитини з інвалідністю задовольнити повністю.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.10.2022 року і до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, а в подальшому стягувати на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на її утримання, як матері з якою проживає дитина з інвалідністю - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходів), щомісячно, починаючи стягнення з 26.10.2022 року і впродовж усього часу проживання з нею дитини інваліда.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 500 грн. 00 коп. - витрати за надану правову допомогу.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2147,20 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М.Вдовиченко