Номер провадження: 22-ц/813/4219/23
Справа № 496/4530/21
Головуючий у першій інстанції Галич О. П.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Мокана В.В.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2022 року

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 з вимогами про стягнення заборгованості у розмірі 29 261,32 гривень за кредитним договором № б/н від 01 грудня 2010 року та судового збору у розмірі 2 270,00 гривень.

В обґрунтування зазначило, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 01 грудня 2010 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 33 000,00 гривень. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. В редакції Умов та Правил, що почали діяти з 01 березня 2019 року згідно до п. 2.1.1.2.12 Сторони дійшли згоди, що в разі, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язаний сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми повернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна»; 84,0% - для картки «Універсальна голд».

Проте, відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання умов зазначеного кредитного договору і не погашає заборгованість, у зв`язку з чим, станом на 17 серпня 2021 року перед Банком виникла заборгованість у розмірі 29 261,32 грн, з яких 27 171,46 грн - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 27 171,46 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2 089,86 грн - заборгованість за простроченими відсотками, яка до теперішнього часу не погашена.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2022 року ухвалено у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду мотивовано тим, що матеріали справи не містять підтверджень, що зазначені позивачем Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, і тому, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та Правила надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк» та Тарифи, в яких відсутній підпис боржника, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення Біляївського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк».

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Твердження суду першої інстанції про те, що укладений між сторонами договір не містить підписів позичальника під умовами та правилами надання банківських послуг є нікчемними і безпідставними, оскільки такий договір є договором приєднання і жодного підпису відповідача під публічно розміщеними умовами та правилами закон не вимагає. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору. Зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував правові позиції Верховного Суду, прийняті у аналогічних справах.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому, в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету - заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг б/н від 01 грудня 2010 року. (а.с. 14)

Представник позивача у позовній заяві посилається на те, що на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку.

Разом з цим, у заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До позовної заяви позивачем долучено Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», а саме «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD». (а.с. 15)

Окрім цього до матеріалів позовної заяви позивачем надано Витяг з Умов і правил надання банківських послуг затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256. (а.с. 16-40)

Відповідачу відповідно до довідки були надані наступні кредитні картки: НОМЕР_1 , відкрита 04 грудня 2012 року, термін дії: 05/16; НОМЕР_2 , відкрита 17 грудня 2015 року, термін дії: 12/19; НОМЕР_2 , відкрита 12 травня 2016 року, термін дії: 12/19; НОМЕР_3 , відкрита 26 жовтня 2017 року, термін дії: 05/21. (а.с. 13)

У довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 за кредитною карткою - НОМЕР_1 були змінені кредитні ліміти, а саме: 04 грудня 2012 року - страт карткового рахунку; 04 грудня 2012 року - 300,00 гривень (встановлення кредитного ліміту); 04 грудня 2012 року - 5 000,00 гривень (збільшення кредитного ліміту); 11 лютого 2015 року - 4 670,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 20 червня 2017 року - 24 000,00 гривень (збільшення кредитного ліміту); 26 жовтня 2017 року - 29 000,00 гривень (збільшення кредитного ліміту); 28 грудня 2017 року - 33 000,00 гривень (збільшення кредитного ліміту); 20 грудня 2019 року - 33 000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 31 грудня 2019 року - 33 000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 27 грудня 2020 року - 33 000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 07 лютого 2020 року - 33 000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 20 лютого 2020 року - 33 000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 05 березня 2020 року - 33 000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 18 березня 2020 року - 33 000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 31 березня 2020 року - 33 000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 14 квітня 2020 року - 33 000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 27 квітня 2020 року - 33 000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 08 травня 2020 року - 33 000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 19 травня 2020 року - 33 000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 01 червня 2020 року - 33 000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 12 червня 2020 року - 33 000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 23 червня 2020 року - 33 000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 06 липня 2020 року - 33 000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 17 липня 2020 року - 33 000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 31 липня 2020 року - 33 000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 11 серпня 2020 року - 33 000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 25 серпня 2020 року - 33 000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 07 вересня 2020 року - 33 000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 23 вересня 2020 року - 33 000,00 гривень (зменшення кредитного ліміту); 26 листопада 2020 року - 0,00 гривень (зменшення кредитного ліміту). (а.с. 12)

З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 01 грудня 2010 року вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача станом на 31 травня 2015 року становить 4 638,99 гривень з яких заборгованість за кредитом - 4 476,89 гривень, заборгованість за процентами - 162,10 гривні в тому числі несплачені проценти на поточну заборгованість - 161,14 гривня, несплачені проценти на прострочену заборгованість - 0,96 гривень. (а.с. 3-4)

З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 01 грудня 2010 року вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача станом на 30 червня 2019 року становить 39 596,69 гривень з яких заборгованість за поточним тілом кредиту - 37 683,40 гривні, заборгованість за нарахованими відсотками - 1 913,29 гривні. (а.с. 5-8)

З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 01 грудня 2010 року вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача станом на 17 серпня 2021 року становить 29 261,32 гривня з яких заборгованість за простроченим тілом кредиту - 27 171,46 гривня, заборгованість за простроченими відсотками - 2 089,86 гривень. (а.с. 9-11)

З виписки за договором № б/н станом на 19 серпня 2021 року вбачається, що відповідач користувався картками та відповідно грошовими коштами зазначеними у довідці про надання кредитних карток на підставі кредитного договору № б/н укладеного між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 (а.с. 50-56).

Відповідно до п. 1.1.2.5 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, обов`язком клієнта є, зокрема погашати заборгованість по кредиту, відсотки за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором.

Пунктом 2.1.1.2.4 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку встановлено, що підписання цього договору є прямим і безумовним згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ КБ «Приватбанк», який в свою чергу є правонаступником прав та обов`язків ЗАТ КБ «Приватбанк», у зв`язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 р. змінено найменування з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», а згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на АТ КБ «Приватбанк», про що зазначено у п. 1.7 Статуту АТ КБ «Приватбанк». (а.с. 47-48)

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спірні правовідносини регламентуються нормами ЦК України.

Так, згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднанням є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит.

Представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 27171,46 гривня та заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 2089,86 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Крім того, у ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку, договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч. 1 ст. 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1024-ХІІ «Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII). Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 36 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що в Анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ містяться лише персональні дані відповідача, дата та його підпис, та не містяться такі основоположні умови, виходячи з яких суд мав би реальну можливість встановити укладення договору, а саме дані про істотні умови кредитного договору відповідно до узгоджених тарифів обслуговування кредитної карти (процентна ставка, яка мала б відповідати правовідносинам сторін, розмір пені, номер кредитної картки, рахунок та строк її дії, цільове призначення кредиту, обов`язковість яких передбачено Умовами та правилами надання банківських послуг, які діяли на момент підписання відповідачем зазначеної Анкети-заяви).

Суд не приймає до уваги розрахунок кредитної заборгованості за договором № б/н від 01 грудня 2010 рок, оскільки він не є первинним документом бухгалтерського обліку, що вміщує записи про здійснені операції, розрахунок суми заборгованості, а є тільки набором арифметичних дій, не підтверджений жодним належним та допустимим доказом у відповідності до ст.ст. 77-78 ЦПК України та підписаний невідомою посадовою особою представником банку.

Так, нормами Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 04.07.2018 р. № 75 встановлено основні вимоги щодо бухгалтерського обліку та бухгалтерського контролю, щодо змісту та форми первинних документів під час здійснення операційної діяльності в банках України. У відповідності до розділу 4 Положення «Про організацію операційної діяльності в банках України», затвердженого Постановою Правління НБУ від 18 червня 2003 № 254 (надалі «Положення 254») операції, які здійснюють банки, мають бути належним чином задокументовані. Підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи. Розділом 5 Положення 254 передбачено, що банки обов`язково мають складати особові рахунки та виписки з них. Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. У п. 5.6 Положення 254 підкреслюється, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Із змісту наведених норм вбачається, що рух операцій по особовому рахунку має підтверджуватись випискою по особовому рахунку, яка має містити визначений перелік обов`язкових реквізитів.

Також, суд зазначив, що витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк від 06 березня 2010 року, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», які складаються з чотирьох видів кредитних карт, не підтверджують умов кредитування та розміру заборгованості за договором.

Ні Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ні витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «ПРИВАТБАНК» не містять підпису відповідача.

Виходячи з правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження № 6-16цс15) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, які було ухвалено в аналогічних справах, Правила надання банківських послуг, які не підписані та не визнаються позичальником, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору. Що вказує на відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків та пені за користування кредитними коштами.

Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифів, наданими позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

Суд дійшов висновку, що до вказаних правовідносин, неможливо застосувати правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (01 грудня 2010 року) до моменту звернення до суду з вказаним позовом (29 вересня 2021 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та Правила надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНК та Тарифи, в яких відсутній підпис боржника, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду про недоведеність позовних вимог банку щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 4 607,28 гривень, оскільки банком не підтверджено належним чином існування за вказаним кредитним договором визначеного позивачем розміру відсотків (фіксована частина та процентна складова), зазначені складові договору не містять підпису відповідача.

Вирішуючи питання щодо зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, суд виходив з того, що із наданої виписки за договором № б/н станом на 16 червня 2021 року, вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та, частково погашаючи заборгованість за кредитом, фактично визнавав факт отримання ним кредитних коштів, та те, що доказів на спростування отримання кредитних коштів у розмірі, зазначеному в розрахунку банку, відповідач суду не надав.

Згідно виписки за договором № б/н від 01 грудня 2010 року станом на 19 серпня 2021 року, заборгованість, що включає в себе заборгованість за простроченим тілом кредиту та заборгованість за простроченими відсотками, становить 29 261,32 грн.

Відповідачем було сплачено в рахунок вищевказаної заборгованості 57 196,70 гривень, що складається з автоматичного погашення простроченої заборгованості, поповнення готівкою картки та погашення обов`язкового платежу, з урахуванням відібраних фактично отриманої суми кредитних коштів та комісії за обслуговування (членський внесок), що позбавляє суд можливості повно та всебічно надати оцінку доказам, які є суперечливі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахував та надав належну оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, а отже, обґрунтовано відмовив у задоволені позову АТ КБ «ПриватБанк».

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги його не спростовують, ухвала постановлена у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький