Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 756/9386/22
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/13508/2023
Головуючий у суді першої інстанції А.В.Шевчук
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
26 грудня 2023 року місто Київ

Номер справи 756/9386/22

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

сторони

позивач Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування

житлового фонду Оболонського району м. Києва».

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи (їх представників) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 червня 2023 року,

у с т а н о в и в :

У жовтні 2022 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з останнього заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у сумі 76 009,61 грн., також просив стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2 481,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.02.2017 між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», як виконавцем за договором, з однієї сторони та ОСОБА_1 , як споживачем послуг за договором, з іншої сторони, було укладено договір № 42-УБ/2017/12 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

За твердженням позивача, відповідач отримав послуги в повному обсязі, зауважень по якості наданих послуг не надходило, однак за надані послуги ОСОБА_1 не розрахувався, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за період із 31.01.2018 року по 31.07.2022 року у розмірі 76 009,61 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.06.2023 позовну заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» заборгованість за надані послуги у сумі 76 009 грн. 61 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 481 грн.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що договір № 42-УБ/2017/12 з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» ніколи не підписував та волевиявлення на його вчинення не мав, про його існування не знав.

Зауважує, що про існування договору № 42-УБ/2017/12 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 15.02.2017 йому стало відомо в 2019 році. Однак, ні вказаного договору, ні його додатку, ніколи не підписував та не уповноважував жодних осіб на укладення такого договору. Як і не підписував заяву на ім`я Директора КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва.

На думку апелянта договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є недійсним, оскільки ніколи ним не підписувався та волевиявлення на вчинення якого він не мав, про його існування не знав.

Звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що ніякого обслуговування комунальними службами за весь час його володіння нежитловим приміщенням, у тому числі за період вказаний позивачем, коли був начеб то укладений фіктивний договір з Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», не здійснювалося і доказів надання таких послуг надано не було.

Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування з обслуговування Оболонського району м. Києва» подано відзив на апеляційну скаргу. Позивач вказав, що заперечує проти усіх наведених доводів апеляційної скарги, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, такими що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства і відповідно такими, що спростовуються матеріалами справи. Зазначає, що судом першої інстанції відмовлено відповідачу по справі у задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, відповідно були відсутні будь-які правові підстави для витребування оригіналу договору № 42-УБ/2017/12 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 15.02.2017 саме із зазначених скаржником підстав, тобто для проведення експертизи. В свою чергу, всі доводи апеляційної скарги зводяться до невідповідності вимог ст. 203, 512 ЦК України договору про надання послуг і наявність підстав для визнання його недійсним у зв`язку із тим, що відповідач по справі заперечує його підписання, однак визнання договору недійсним повинно здійснюватися в іншому позовному провадженні, оскільки предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості, а не визнання договору недійсним. Відповідач по справі в своєму запереченні на претензію позивача за № 463-3472 від 12.07.2019 підтвердив факт існування правовідносин між сторонами щодо надання житлово-комунальних послуг позивачем, оскільки сам визначив, що при виникненні аварійної ситуації він звертався безпосередньо до позивача, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» з вимогою про негайне усунення аварійної ситуації.

ОСОБА_1 до апеляційного суду подано клопотання про зупинення провадження у справі. Обґрунтовує дане клопотання тим, що в провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходиться справа № 756/7895/23 за позовом ОСОБА_1 до КП «Керуюча компанія з обслуговування з обслуговування Оболонського району м. Києва» про визнання недійсним договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. На переконання апелянта, цивільна справа № 756/9386/22 не може бути розглянута і у вказаній цивільній справі не можливо прийняти законне та обґрунтоване рішення, до того часу, поки не вступить в законну силу рішення суду по справі за його позовом до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» про визнання договору недійсним.

Окрім того, апелянтом подано до апеляційного суду клопотання про долучення письмового доказу, висновку експерта № 1-24/10 за результатами проведення почеркознавчої експертизи від 24.10.2023.

У відповідності до вимог п. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги здійснюється апеляційним судом у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, оскільки ціна позову у даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи предмет та підставу заявленого позову, ціну позову, суд дійшов висновку про те, що дана справа не відноситься до тих справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд перевірив доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах його апеляційного оскарження, та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позов суд прийшов до висновку, що у період з 31.01.2018 по 31.07. 2022 ОСОБА_1 , як споживач послуг за договором № 42-УБ/2017/12, не виконав належним чином обов`язки щодо оплати наданих послуг, таким чином за вказаний період у нього виникла заборгованість, яка згідно розрахунку становить 76 009,61 грн.

Звертаючись до суду з позовом, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» зазначало про невиконання ОСОБА_1 умов договору № 42-УБ/2017/12 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 15.02.2017.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 посилався на те, що предметом розгляду справи є стягнення заборгованості за надані, але не оплачені послуги за договором, якого він не підписував.

Окрім того ОСОБА_1 до апеляційного суду подано клопотання про долучення письмового доказу, а саме, висновку експерта № 1-24/10 за результатами проведення почеркознавчої експертизи від 24.10.2023. У висновку зазначено, що підпис від імені ОСОБА_1 , зображення якого міститься у рядку «______ОСОБА_1» у графі «СПОЖИВАЧ» в технічній копії Договору № 42-УБ/2017/12 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 15.02.2017, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Також апелянтом подано клопотання про зупинення провадження у справі до набранням законної сили судовим рішенням у справі № 756/7895/23 за позовом ОСОБА_1 до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва» про визнання недійсним договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та клопотання про витребування ориіналу договору № 42-УБ/2017/12.

Колегія суддів уважає за необхідне у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовити, оскільки спір у справі за позовом про визнання недійсним договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не перешкоджає розгляду спору про стягнення заборгованості за надані та отримані відповідачем житлово-комунальні послуги. Із наведених підстав не підлягає задоволенню також клопотання апелянта щодо витребування оригіналу договору № 42-УБ/2017/12, оскільки в матеріалах справи міститься його копія завірена позивачем надежним чином. У позовній заяві зазначено, що оригінал договору знаходиться у позивача.

Вирішуючи спір у даній справі, судом встановлено наступні обставини.

Згідно договору купівлі-продажу частини нежитлового приміщення від 03.10.2001 ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення 31-31-А загальною площею 244,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 17).

Згідно розпорядження Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 31.01.2015 № 41 «Про деякі питання комунального майна територіальної громади м. Києва, що віднесено до сфери управління Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації на обслуговування КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва» передано житловий будинок АДРЕСА_1 .

КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва» нарахувало споживачу ОСОБА_1 заборгованість за оотримані житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 76 009 грн. 61 коп.

КП «Керуючою компанією з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва» неодноразово на адресу відповідача направлялись претензії про погашення заборгованості. Зокрема, від 07.05.2019 за вих. № 463-2142 на суму 32 889, 53 грн, 12.07.2019 за вих. № 463-3472 на суму 37 086, 38 грн., від 30.12.2020 за вих. № 82/12 на суму 60 868 грн. 53 коп, від 26.01.2021 за вих. № 06/01. на суму 62 267 грн. 48 коп. (а.с. 18-30).

Отже, спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для сплати відповідачем ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядка і правил.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги, зокрема, поділяються на послуги з утримання будинків і прибудинкової території (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи; третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Управитель зобов`язаний вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів (пункт 4 частини другої статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник (споживач) зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

У рішенні Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 зроблено правовий висновок щодо застосування положень пункту 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносно відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати житлово-комунальних послуг та роз`яснено, що споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати за надані послуги.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, він є незмінним.

КП «Керуючою компанією з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва» надавались послуги відповідачу, підтвердженням чого є акти надання послуг за період із 31.01.2018 по 31.07.2022:

1. акт від 31.01.2018 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

2. акт від 28.02.2018 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

3. акт від 31.03.2018 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

4. акт від 30.04.2018 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

5. акт від 31.05.2018 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

6. акт від 30.06.2018 - 1 398 грн. 95 коп.;

7. акт від 31.07.2018 - 1 398 грн. 95 коп.;

8. акт від 31.08.2018 - 1 398 грн. 95 коп.;

9. акт від 30.09.2018 - 1 398 грн. 95 коп.;

10. акт від 31.10.2018 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

11. акт від 30.11.2018 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

12. акт від 31.12.2018 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

13. акт від 31.01.2019 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

14. акт від 28.02.2019 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

15. акт від 31.03.2019 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

16. акт від 30.04.2019 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

17. акт від 31.05.2019 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

18. акт від 30.06.2019 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

19. акт від 31.07.2019 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

20. акт від 31.08.2019 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

21. акт від 30.09.2019 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

22. акт від 31.10.2019 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

23. акт від 30.11.2019 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

24. акт від 31.12.2019 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

25. акт від 31.01.2020 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

26. акт від 29.02.2020 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

27. акт від 31.03.2020 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

28. акт від 30.04.2020 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

29. акт від 31.05.2020 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

30. акт від 30.06.2020 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

31. акт від 31.07.2020 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

32. акт від 31.08.2020 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

33. акт від 30.09.2020 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

34. акт від 31.10.2020 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

35. акт від 30.11.2020 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

36. акт від 31.12.2020 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

37. акт від 31.01.2021 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

38. акт від 28.02.2021 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

39. акт від 31.03.2021 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

40. акт від 30.04.2021 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

41. акт від 31.05.2021 на загальну суму 1 398 грн. 95 коп.;

42. акт від 30.06.2021 - 1 398 грн. 95 коп.;

43. акт від 31.07.2021 - 1 398 грн. 95 коп.;

44. акт № 211 від 31.08.2021 та рахунок до нього № 42-УБ/2017/12 від 31.08.2021;

45. акт № 195 від 30.09.2021 та рахунок до нього № 42-УБ/2017/12 від 30.09.2021;

46. акт № 147 від 31.10.2021 та рахунок до нього № 42-УБ/2017/12 від 31.10.2021;

47. акт № 235 від 30.11.2021 та рахунок до нього № 42-УБ/2017/12 від 30.11.2021;

48. акт № 270 від 31.12.2021 та рахунок до нього № 42-УБ/2017/12 від 31.12.2021;

49. акт від 31.01.2022 на суму 1 398 грн. 95 коп.;

50. акт від 28.02.2022 на суму 1 398 грн. 95 коп.;

51. акт від 31.03.2022 на суму 1 398 грн. 95 коп.;

52. акт від 30.04.2022 на суму 1 165 грн. 79 коп.;

53. акт від 31.05.2022 на суму 1 165 грн. 79 коп.;

54. акт від 30.06.2022 на суму 1 165 грн. 79 коп.;

55. акт від 31.07.2022 на суму 1 165 грн. 79 коп.;

Жодних актів-претензій складених відповідачем щодо ненадання послуг КП «Керуючою компанією з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва», або надання послуг неналежної якості, апелянтом не подано як до суду першої інстанції так і не додано таких доказів і до апеляційної скарги.

В зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо неукладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд з відповідачем та звертає увагу апелянта на ту обставину, що навіть неукладення договору № 42-УБ/2017 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 15 лютого 2017 не звільняє споживача від оплати отриманих ним житлово-комунальних послуг.

Суд апеляційної інстанції ставиться критично до копії висновку експерта від 24 жовтня 2023 року, поданого відповідачем до суду апеляційної інстанції, оскільки він не звільняє відповідача від обов`язку сплатити вартість отриманих житлово-комунальних послуг, а крім того, відповідно до копії договору яка міститься в матеріалах справи (а.с.13-14) від імені ОСОБА_1 договір могла підписати його довірена особа ОСОБА_2 , договір містить номер її мобільного телефону.

Апелянтом також заперечується факт користування ним послугами КП «Керуючою компанією з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва».

Відповідно до принципу змагальності цивільного судочинства, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (ст.ст.12, 81 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторін. Тобто, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Крім того, належних і допустимих доказів того, що відповідач не користується послугами позивача, або ним було укладено договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій із будь-якою іншою організацією, апелянтом не подано як до суду першої інстанції, так і не додано таких доказів і до апеляційної скарги.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Сторони й інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеєр Б.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands») від 27.10.93, заява №14448/88, §33).

Створення рівних можливостей учасникам процесу в доступі до суду та до реалізації та захисту їхніх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

За таких обставин, відповідач зобов`язаний сплачувати вартість послуг, які надавалися КП «Керуючою компанією з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва» у період з 31.01.2018 по 31.07.2022.

Колегія суддів вважає, що, внаслідок невиконання вказаного зобов`язання виникла заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем, що підлягає стягненню у розмірі, визначеному виконавцем, який останнім не спростовано, так само як і не має підтверджень ненадання або надання неналежної якості послуг позивачем чи не користування цими послугами відповідачем.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про наявність законних підстав для задоволення позову, оскільки ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення, а отже є учасник правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг, не виконав свого обов`язку з оплати наданих позивачем послуг за житлово-комунальні послуги.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Судові витрати відповідача по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню, оскільки суд залишає апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні клопотання про витребування від позивача оригіналу договору № 42-УБ/2017/12 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 15 лютого 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна