Провадження № 2/522/4888/23
УХВАЛА

26 грудня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Аероплан», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , Білгород Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Аероплан», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , Білгород Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з майна.

Суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє її відповідність вимогам статей 175, 177 ЦПК України, а також підсудність даної справи суду, до якого вона подана.

Так, перевіряючи підсудність даної справи Приморському районному суду м. Одеси, суд зазначає наступне.

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві зазначає, що постановою Білгород Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 24.06.2020 відкрито виконавче провадження № 62393158 на виконання наказу Господарського суду Одеської області від 23.03.2020 про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ЗАТ «Аероплан» 120 000 грн компенсації за порушення авторських прав та 1 921 грн судового збору.

У межах указаного виконавчого провадження виконавцем винесено постанови про арешт майна та грошових коштів ФОП ОСОБА_2 , зокрема постанову від 25.06.2020, якою накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Позивач вважає, що обмеження, накладені на майно ОСОБА_2 , порушують його права як співвласника цього майна, оскільки позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , а тому майно, придбане ними у період перебування у шлюбі є спільною сумісною власністю подружжя.

У зв`язку з цим позивач просить усунути йому перешкоди у здійсненні права розпорядження своїм майном шляхом зняття арешту, накладеного постановою державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) б/н від 25 червня 2020 року, на рухоме та нерухоме майно ФОП ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження № 62393158.

В обгрунтування підстави звернення з даним позовом до Приморського районного суду м. Одеси позивач посилається на ч. 10 ст. 28 ЦПК України та зазначає, що відпповідач ЗАТ «Аероплан» зареєстрований на території російської федерації та його адресою для листування в рамках судової справи № 916/1509/19 та у постанові від 24.06.2020 Білгород Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зазначено адресу: м. Одеса, пров. Шампаський, 9, офіс, 24.

Відповідно до ч. 10 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Аналіз даної норми дає підстави вважати, що ця норма регулює порядок подання позовної заяви до відповідача, яким є саме фізична особа, оскільки лише фізична особа має місце проживання чи перебування, а юридична особа має місцезнаходження.

Відтак, дана норма застосуванню в цьому випадку не підлягає.

Разом з тим, як слідує з позовної заяви, позивач просить, в тому числі, зняти арешт з нерухомого майна боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, договірної, альтернативної або підсудності пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Отже, в даному випадку підсудність цієї справи визначається за правилами виключної підсудності.

Проте, матеріали справи не містять відомостей про місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, про зняття арешту з якого просить позивач, а відтак позивачу слід надати відомості про місцезнаходження такого майна, на захист права на яке подано позов.

Відсутність указаних відомостей унеможливлює встановити підсудність даної справи Приморському районному суду м. Одеси.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Разом з тим, суд зазначає, що ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище слідує, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків поданої позовної заяви.

Керуючись ст. ст.175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Аероплан», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , Білгород Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з майна - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків поданої позовної заяви.

У разі неусунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА