Справа №461/4062/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Мироненко Л.Д.

за участю:

секретаря судового засідання Забродоцької Я.Р.

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, -

ВСТАНОВИВ :

Позовні вимоги.

Представник позивача звернулася в суд з позовом до відповідача, просить стягнути заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 22481,19 грн, інфляційні втрати 1176,67 грн., 3% річних = 518,06 грн., а також сплачений судовий збір.

Позов мотивує тим, що Галицьким районним судом м. Львова було видано судові накази по справах № 461/4040/17 від 12.06.2017 р, № 461/8845/18 від 26.11.2018 року та № 461/8482/19 від 18.11.2019 року про стягнення з ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь Львівського міського комунального підприємства « Львівтеплоенерго» заборгованості за послуги з централізованого опалення. Однак, 30.12.2020 року боржники звернулись з заявами до суду про скасування вищевказаних судових наказів, оскільки наявний спір про право, внаслідок чого ухвалами Галицького районного суду відповідні судові накази були скасовані. Позивач вказує, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 та зареєстровані у ній. Відповідачу для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення ЛМКП «Львівтеплоенерго» був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , а також щомісячно надсилались повідомлення про оплату послуги централізованого опалення. Факт надання послуг з централізованого опалення підтверджується Актами про включення систем теплопостачання. Крім того, заборгованість відповідачів підтверджується розрахунком заборгованості, який додається до позовної заяви. Неправомірні дії відповідачів призвели до порушення майнових прав та законних інтересів позивача. З врахуванням наведеного позов просить задоволити та стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення, а також понесені позивачем судові витрати при зверненні до суду.

Рух справи в суді.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10.01.2022 року відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою суду від 12.05.2022 року зупинено провадження у вказаній цивільній справі до вирішення і набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі №461/5638/19

Ухвалою суду від 05.09.2022 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення.

Ухвалою суду від 17.10.2022 року залучено до участі у справі ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у якості співвідповідача.

Представник відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 адвокат Дудяк Р.А. подав до суду відзив, у якому проти позову в частині стягнення заборгованості з вищевказаних відповідачів заперечив, пояснив, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вже більше 15 років не проживають і не користуються житлово-комунальними послугами в квартирі АДРЕСА_1 . Крім того, протягом цього часу відповідачі судяться з відповідачами ОСОБА_7 ,, ОСОБА_8 за право власності на вищевказану квартиру. Лише рішенням суду від 24 грудня 2020 року, яке постановою Львівського апеляційного суду від 21 липня 2022 року було залишене без змін витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_8 нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 та передано його ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 . Представник відповідача наполягає, що оскільки за період з 01.06.2015 року по 31.09.2019 року відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 фактично не користувались послугами з централізованого опалення, позов в частині стягнення заборгованості з вищевказаних відповідачів не підлягає до задоволення..

Позиція сторін по справі.

Представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, 29.11.2022 року подала до суду заяву про слухання справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Представник відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 адвокат Дудяк Р.А. 08.11.2022 року подав до суду заяву про слухання справи без його участі та без участі вищевказаних відповідачів, проти задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заборгованості за послуги з централізованого опалення просив відмовити.

Відповідачі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі від відповідачів до суду не надходило

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так з рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 грудня 2020 року у справі № 461/5638/19 за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Державного реєстратора приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Глинчак-Кучерепи Ольги Орестівни про витребування з чужого володіння нерухомого майна, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , за участі третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_8 та третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни, - про скасування запису про право власності, зустрічною позовною заявою ОСОБА_8 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 за участі третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни, про визнання протиправними та скасування рішення приватного нотаріуса вбачається, що рішенням Галицького районного суду міста Львова від 26 квітня 2013 року були визнані недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого майна та договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 з прилюдних торгів від 17 лютого 2003 року. Також визнане недійсним свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів, а саме, квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_7 , посвідчене 20 лютого 2003 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Суховою Оленою Григорівною за реєстровим №755. Визнаний недійсним витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане Обласним комунальним підприємством ЛОР Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки на ім`я ОСОБА_7 , на квартиру АДРЕСА_1 (витяг №129136, реєстраційний №245822, запис №32082 у книзі 40). За ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було визнане право власності на квартиру АДРЕСА_1 , привівши сторони у попереднє становище.

Рішенням від 17 грудня 2014 року колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 квітня 2013 року в частині визнання за ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 права власності на квартиру АДРЕСА_1 було скасоване та ухвалене в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення було залишене без змін.

В подальшому, 03 червня 2019 року Львівський апеляційний суд у своєму рішенні у справі № 461/2285/17 зазначив, що на підставі вищевказаного рішення суду 20.10.2015 року позивачам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 відділом приватизації державного житлового фонду Галицького району Департаменту економічної політики Управління комунальної власності Львівської міської ради було видано дублікат свідоцтва про право власності на квартиру, серія та номер НОМЕР_2 .

03 червня 2016 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29895813 від 03 червня 2016 року, 16:22:21, приватним нотаріусом Нор Надією Миколаївною, Львівський міський нотаріальний округ, Львівська область, зареєстровано право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 . Підстава реєстрації - дублікат свідоцтва про право власності на квартиру, серія та номер НОМЕР_2 , виданий 20 жовтня 2015 року, видавник: відділ приватизації державного житлового фонду Галицького району Департаменту економічної політики Управління комунальної власності Львівської міської ради.

Однак, 17 серпня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30982215 від 17 серпня 2016 року, 15:17:56, яким зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , країна громадянства: Україна; запис про право власності: 15954128, дата, час державної реєстрації: 17 серпня 2016 року, 13:04:15, державний реєстратор: приватний нотаріус ЗмисловськаТ.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, підстава виникнення права власності: постанова, серія та номер:б/н, виданий 08 липня 2016 року, видавник: Львівський апеляційний адміністративний суд, 813/5580/16.

Згідно інформації Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року за № К-2517/16, адміністративна справа за № 813/5580/16 за позовом ОСОБА_7 до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М., треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у Львівському апеляційному адміністративному суді на апеляційному розгляді не перебувала, постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2016 року, на підставі якої за ОСОБА_7 проведено реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , Львівським апеляційним адміністративним судом не ухвалювалася.

Тобто, рішенням суду встановлено, що саме на підставі пакету документів, наданого стороною відповідача ОСОБА_10 , за ним було проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , та така реєстрація була проведена на підставі неіснуючого рішення суду, тобто, без достатніх правових підстав.

Позов ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Змисловської Т.В., ОСОБА_7 про визнання незаконними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, запису про право власності, поновлення в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про державну реєстрацію речових прав був задоволений частково:

- скасоване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30982215 від 17 серпня 2016 року на підставі якого зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_7 ;

- скасований запис про право власності номер 15954128 від 17 серпня 2016 року на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 , вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ЗмисловськоюТ.В. на підставі постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2016 року;

- поновлений запис в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 03 червня 2016 року, індексний номер 29895813, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

При цьому, поновлення запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 03 червня 2016 року на підставі рішення суду, індексний номер 29895813, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 свідчить про правомірність її дій та відповідність нормам діючого законодавства.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, захищене судом право власності позивачів на спірну квартиру, вони не змоги зареєструвати в установленому законом порядку. Так, згідно рішення №47380440 від 18 червня 2019 року державного реєстратора управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Хміляр Х.А., ОСОБА_6 було відмовлено у скасуванні запису про право власності за номером 15954128 у зв`язку з наявністю суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що 05 червня 2019 року обласне комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» видало ОСОБА_7 довідку з інформацією, що станом на 29 грудня 2012 року згідно інвентаризаційних матеріалів квартира АДРЕСА_1 була зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Тобто, останній, достеменно знаючи про скасування таких торгів рішенням суду із застосуванням реституції та поверненням квартири колишнім власникам, не будучи учасником судових процесів, скористувався підробленим рішенням Львівського апеляційного адміністративного суду для проведення державної реєстрації права власності за собою, яке також було скасоване судовою інстанцією та отримав в 2019 році довідку БТІ з даними станом на 2012 рік, яку недобросовісно використовував на власну користь.

Так, 03 червня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення Львівського апеляційного суду.

06 червня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. при примусовому виконанні виконавчого напису № 272 від 04 червня 2019 року про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 невиплачених в строк на підставі договору позики, посвідченого 29 травня 2019 року ОСОБА_11 , грошових коштів у сумі 50000 доларів США, прийнято рішення про передачу квартири, яка належить боржнику ОСОБА_7 , - стягувачу ОСОБА_8 . При цьому, в постанові приватного виконавця зазначено, що 04 червня 2019 року був накладений арешт на майно боржника квартиру, а 06 червня 2019 року на адресу приватного виконавця надійшла заява боржника, погоджена зі стягувачем, про передачу нерухомого майна в рахунок погашення боргу у сумі 1347741,70 грн

06 червня 2019 року приватним виконавцем складений акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу.

06 червня 2019 року приватний виконавець Білецький І.М. направив ОСОБА_12 та ОСОБА_13 для виконання та відома постанову від 06 червня 2019 року винесену при примусовому виконанні виконавчого напису №272 від 04 червня 2019 року.

07 червня 2019 року ОСОБА_8 звернувся з заявами до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Глинчак-Кучерепи О.О. про видачу свідоцтва про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу на підставі акту та постанови приватного виконавця Білецького І.М. від 06 червня 2019 року.

07 червня 2019 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Глинчак-Кучерепа О.О. на підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу видала свідоцтво ОСОБА_8 , яким посвідчила належність йому на праві власності майна, яке складається з квартири АДРЕСА_1 та провела відповідну державну реєстрацію.

Враховуючи вищенаведене, суд вирішив витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_8 нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 житловою площею 34,6 кв м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01 та передати його ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Галицьким районним судом м. Львова було видано судові накази по справах № 461/4040/17 від 12.06.2017 р, № 461/8845/18 від 26.11.2018 року та № 461/8482/19 від 18.11.2019 року про стягнення з ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь Львівського міського комунального підприємства « Львівтеплоенерго» заборгованості за послуги з централізованого опалення., які в подальшому ухвалами Галицького районного суду були скасовані, зважаючи на наявність спору про право.

ЛМКП «Львівтеплоенерго» будучи наділеним повноваженнями виконавця послуг за договором приєднання про надання послуг, надавало послуги з централізованого опалення, та послуг з централізованого постачання гарячої води.

Актами про включення системи теплопоспоживання від 11.10.2016 року, 10.10.2017 року, 22.10.2018 року, 29.10.2019 року підтверджується факт надання відповідачам ОСОБА_8 та ОСОБА_7 послуг з централізованого опалення

Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги із централізованого опалення та гарячого водопостачання був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_4 .

Мотиви прийняття рішення судом

Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями частини першої ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Питання надання житлово-комунальних послуг регулюються спеціальним законодавством, а саме: Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21липня 2005року №630 (із змінами) (далі - Правила).

Згідно з п.1 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Відповідно до ч.3 ст.13 Закону України «Про житло-комунальні послуги», договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Згідно з ч.4 ст.13 Закону України «Про житло-комунальні послуги», з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 526ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Обов`язок споживача оплачувати послуги з теплопостачання закріплений також статтею 160 ЖК України, згідно якої члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не право сторін. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду України у справі № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року), оскільки згідно зі статтею 11ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами відсутній письмовий договір про надання житлово-комунальних послуг, проте послуги з централізованого опалення відповідачу надавалися, а відповідачі їх приймали.

Оскільки між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по теплопостачанню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, відповідачі мають зобов`язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

З висновку, який міститься у постанові Верховного суду у справі № 686/6276/19 вбачається, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за період з 01.06.2015 року по 31.09.2019 року не користувались послугами з централізованого опалення у квартирі АДРЕСА_1 , тому в частині позовних вимог про стягнення з останніх заборгованості за послуги з централізованого опалення, слід, відмовити.

Розрахунком позивача підтверджена заборгованість за період з 01.06.2015 року по 31.09.2019 року за надання послуг з централізованого опалення/постачання теплової енергії та за послуги з постачання гарячої води в розмірі 22481,19 грн, інфляційні втрати 1176,67 грн., 3% річних = 518,06 грн по оплаті послуг, яка підлягає стягненню з відповідачів в повному обсязі.

Оскільки, квартира АДРЕСА_1 в період з 01.06.2015 року по 31.09.2019 року перебувала у власності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд приходить до висновку про те, що останні, отримавши за спірний період послуги з централізованого опалення належної якості, зобов`язані були оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів. А тому, позовні вимоги про стягнення з них заборгованості є підставними та підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог статті 141 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2270,00 гривень, сплата якого підтверджується платіжним дорученням.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 288, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задоволити частково

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" заборгованість за послуги з централізованого опалення та з постачання гарячої води в період з 01.06.2015 по 31.09.2019 у розмірі розмірі 22481,19 грн, інфляційні втрати 1176,67 грн., 3% річних = 518,06 грн., на загальну суму 24175 (двадцять чотири тисячі сто сімдесят пять ) грн.,92 коп..

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 1135 грн.

Стягнути з ОСОБА_14 на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 1135 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга позивачем протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Львівське міське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго", місцезнаходження стягувача: 79040, м.Львів, вул. Д.Апостола, 1, .

Відповідачі:

ОСОБА_5 , РНОКПП - НОМЕР_5 , АДРЕСА_3 .

ОСОБА_6 РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_4 .

ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_5 .

ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_5 .

ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_9 , АДРЕСА_6 .

ОСОБА_7 РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_6

Суддя Л.Д. Мироненко