КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року місто Київ.

Справа 361/355/22

Апеляційне провадження № 22-ц/824/1342/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Желепи О.В.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2022 року (у складі судді Петришин Н.М., інформація щодо дати складання повного тексту відсутня)

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання

ВСТАНОВИВ

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що від шлюбу із відповідачем мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається у «Київському професійному коледжі з посиленою військовою та фізичною підготовкою» на денній формі навчання. Строк закінчення закладу освіти 30.06.2022 року. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає. У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягувати аліменти з відповідача у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення сином 23-х років, за умови, що він продовжуватиме навчання.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання та у зв`язку із цим потребує додаткової матеріальної допомоги, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 17 січня 2022 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, а саме до 30 червня 2022 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992, 40 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 13 жовтня 2022 року, згідно поштової відмітки, подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційну скаргу аргументовано тим, що суд не повно з`ясував обставини та не врахував, що син продовжує навчання після 30 червня 2022 року, а довідку про таке навчання у зв`язку з військовими подіями, університет не видавав, так як почав працювати лише з 19.09.22. року. Син став в чергу на отримання довідки, яку йому було видано в жовтні 2022 року.

На даний момент ОСОБА_3 з 09.09.2022 року зарахований до Київського Національного транспортного університету факультет транспортного будівництва де навчається на денному стаціонарі за спеціальністю системний аналіз в транспортній інфраструктурі. Термін навчання по 30.06.2026 року. Зарахований наказом № 378 від 09.09.2022р. до першого курсу. Форма навчання - денна, що підтверджується довідкою від 06.10.2022 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Станом на 23 січня 2022 року відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи до суду не надходило.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Обговоривши доводи скарги, перевіривши наявні в справі та надані суду докази, колегія суддів прийшла до висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що згідно довідки розрахунку Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 станом на 01.03.2019 року в розмірі 63 658, 45 грн(а.с. 8-9).

Довідкою від 23 вересня 2021 року Державного навчального закладу «Київський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою», підтверджено, що ОСОБА_3 навчається за професією «Оператор з обробки інформації та програмного забезпечення», на денній формі навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2022 року(а.с. 3).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з недоведеності права позивача на стягнення аліментів після 30 червня 2022 року.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком районного суду, виходячи з наступного.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення аліментів з 30 червня 2022 року, суд першої інстанції не врахував, що на час подачі позову в січні 2022 року дитина іще продовжувала навчання. Суд справу про стягнення аліментів розглянув через 9 місяців після подачі позову, що на переконання апеляційного суду є грубим порушенням розумних строків розгляду такої справи. При цьому ухвалюючи рішення у вересні 2022 року, суд не з`ясував обставини продовження навчання особи на утримання якої, стягувались аліменти .

Київським апеляційним судом встановлено, що відповідно до Довідки №0333 від 16.10.2022 р., виданої заступником декана факультету транспортного будівництва Національного транспортного університету, ОСОБА_3 є студентом 1 курсу денної форми навчання та закінчує навчання 30.06.2026 р.

Враховуючи денну форму навчання, відсутність об`єктивних даних про наявність у ОСОБА_3 доходу, необхідність в харчуванні та одязі, витратах на проїзд, придбання підручників та канцелярських товарів, колегія суддів дійшла висновку про те, що у зв`язку з навчанням, ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги.

Відповідачем доказів неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина , який продовжує навчання суду не надано.

За відсутності об`єктивних факторів, які унеможливлюють роботу та отримання заробітку, який би надавав можливість виконувати всі свої батьківські обов`язки, апеляційний суд вважає недоведеним факт неможливості відповідача утримувати повнолітню дитину на період навчання.

Посилання суду на те, що вимога про стягнення аліментів до досягнення дитини 23 років за умови, що останній буде продовжувати навчання є предчасною не узгоджується з вимогами Закону. Станом на дату подачі позову ОСОБА_3 навчався, а тому позивач мала право подати позов.

До суду першої інстанції була надана довідка №602, а до апеляційного суду надана актуальна довідка №0333. Крім того суд виходить з того, що Сімейним кодексом України закріплено принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків.

Враховуючи, що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, факт потреби у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє ОСОБА_3 можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Крім того, вказана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування.

Задовольняючи позов частково, суд ухвалив рішення, відповідно до якого увесь тягар утримання сина з 30 червня 2022 року і до закінчення навчання поклав на особу з якою дитина проживає. Суд ухвалив рішення, яке не відповідає інтересам спільної дитини сторін та загальним принципам цивільного судочинства, принципам законності та справедливості.

Так як позивач не може самостійно забезпечити дитину, яка продовжує навчання, в зв`язку з чим є потреба в матеріальній допомозі, а відповідач не навів суду доводів та не надав доказів неможливості надання такої допомоги, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення - скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову .

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, з вказаним позовом до суду ОСОБА_1 звернулася 17 січня 2022 року.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Положеннями п. 2 ч. 2 ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено за не повного з`ясування обтавин справи, які мали значення для її вирішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому воно підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання та у зв`язку із цим потребує додаткової матеріальної допомоги, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 17 січня 2022 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, також з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір за подачу апеляційної скарги 1488,06 гривень, від сплати яких позивач був звільнений за законом.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст 141, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання та у зв`язку із цим потребує додаткової матеріальної допомоги, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 17 січня 2022 року до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1488,06 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення платежу (аліментів) за один місяць.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий О.В. Желепа

Судді В.А. Кравець

О.Ф. Мазурик