Справа № 489/5665/21
Номер провадження 2/489/256/23
РІШЕННЯ

Іменем України

29 грудня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Губницького Д.Г., за участю секретаря судових засідань Омельченко А. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

встановив:

У серпні 2021 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів у розмірі 183 321,18 грн.

Вказує, що у жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Миколаївського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльність щодо невиплати допомоги по вагітності та пологах на підставі листка непрацездатності серії АДЖ №114393, виданого на ім`я ОСОБА_1 в сумі 183 321,18 грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 року по справі №400/2651/18 ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року скасовано. У справі прийнято постанову, якою адміністративний позов задоволено частково.

На виконання рішення суду апеляційної інстанції від 05.03.2019 року по справі № 400/2651/18 та постанови Державного виконавця від 15.04.2019 року (ВП №58906468) Миколаївське відділення платіжним дорученням від 21.08.2019 року №1609 перерахувало на рахунок ОСОБА_1 кошти у сумі 183 321 грн. 18 коп.

Проте, не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, Миколаївське відділення подало касаційну скаргу/від 28.03.2019 року №06-03-479, в якій просило постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 "року скасувати та залишити в силі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 року.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного -суду постановою від 27 травня 2021 року задовольнив; касаційну скаргу Миколаївського відділення частково та скасував рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019 року.

За висновком суду касаційної інстанції допомога по вагітності та пологах у: сумі 183 321 грн. 18 коп. отримана ОСОБА_1 неправомірно.

Підставою для звернення Управління до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом від 20.07.2021 року № 15-06-10-1217 стала постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.05.2021 року у справі № 400/2651/18, яким рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року скасовано. Проте, ухвалою по справі № 400/5727/21 від 26 липня 2021 року. Миколаївський окружний адміністративний суд відмовив у відкритті провадження в адміністративній справі. Суд роз`яснив, що вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, Управління може звернутись до відповідного місцевого суду в порядку цивільного судочинства з додержанням правил підсудності, передбачених нормами ЦПК України. Таким чином, Управлінням не порушено часу для звернення до суду.

27.08.2021 р. ухвалою суду позовна заява була залишена без руху.

07.09.2021 р. позивач усунув недоліки.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 07.09.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

14.09.2023 р. ухвалою суду було залучено правонаступника позивача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Миколаївській області на Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

06.10.2023 р. до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами. Позов підтримують в повному обсязі.

18.12.2023 р. представник відповідача надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності. Проти позов заперечує, просить відмовити посилаючись на свій відзив.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Миколаївського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльність щодо невиплати допомоги по вагітності та пологах на підставі листка непрацездатності серії АДЖ №114393, виданого на ім`я ОСОБА_1 в сумі 183 321,18 грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 року по справі №400/2651/18 ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року скасовано. У справі прийнято постанову, якою адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Миколаївського відділення, щодо невиплати допомоги по вагітності та пологах згідно з листком непрацездатності серії АДК №114393 з підстав, зазначених в листі від 04 вересня 2018 року №06-03-1746 «Про повернення заяви-розрахунку». Скасовано рішення Миколаївського відділення у формі листа від 04 вересня 2018 року №06-03-1746 «Про повернення заяви- розрахунку». Зобов`язано Миколаївське відділення повторно розглянути питання, щодо виплати ОСОБА_1 допомоги по вагітності та пологах згідно з листком непрацездатності серії АДК №114393 з огляду на висновки суду апеляційної інстанції.

На виконання рішення суду апеляційної інстанції від 05.03.2019 року по справі № 400/2651/18 та постанови Державного виконавця від 15.04.2019 року (ВП №58906468) Миколаївське відділення платіжним дорученням від 21.08.2019 року №1609 перерахувало на рахунок ОСОБА_1 кошти у сумі 183 321 грн. 18 коп.

Постановами Державного виконавця зобов`язано Миколаївське відділення повторно розглянути питання, щодо виплати ОСОБА_1 допомоги по вагітності та пологах згідно з листком непрацездатності серії АДЖ № 114393 з огляду на висновки суду апеляційної інстанції протягом 10 робочих днів. Постановами також стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 16692 грн. Одночасно, Державний виконавець наклав арешт на кошти Управління.

Проте, не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, Миколаївське відділення подало касаційну скаргу/від 28.03.2019 року №06-03-479, в якій просило постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 "року скасувати та залишити в силі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 року.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного -суду постановою від 27 травня 2021 року задовольнив; касаційну скаргу Миколаївського відділення частково та скасував рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019 року.

Так у справі №400/2651/18 за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Миколаївській області предметом розгляду було визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати допомоги по вагітності та пологах, а не її розмір.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановою від 27 травня 2021 року у справі №400/2651/18 зазначає «Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що незважаючи на наявність права позивача як фізичної особи - підприємця на отримання допомоги по вагітності та пологах, нею був порушений порядок звернення для її отримання, а тому повернення заяви - розрахунку позивача листом від 04.09.2018 є правомірним та таким, що скасуванню не підлягає.»

Так Позивач не зазначає жодного аргументу щодо виплати суми допомоги по вагітності та пологах у розмірі більшому ніж це передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Більш того фактично позовною заявою просить здійснити поворот виконання рішення суду, але ж це є неправомірним.

Рішенням Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 визначено, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадженняв попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Відповідно до ст. 444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо скасовано рішення третейського суду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за вказаним рішенням. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується. При вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення.

Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватись шляхом подання заяви про поворот виконання.

Настання повороту виконання можливе у разі: одержання позивачем (стягувачем) майна або грошових сум у порядку виконання рішення суду; скасування такого рішення і закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, або відмова у задоволенні позову чи заміна рішення шляхом задоволення позову в меншому розмірі, або скасування рішення з поверненням справи на новий розгляд, при якому позовні вимоги у меншому розмірі чи має місце відмову у їх задоволенні.

В порядку повороту виконання відповідачеві повертається все стягнуте з нього за скасованим рішенням (гроші, певні речі) у повному обсязі. Поворот виконання допустимий лише у обсязі безпідставно отриманого за скасованим рішенням.

Аналізуючи норми процесуального права щодо повороту виконання рішення суду, слід виходити, що таке може бути застосовано належним судом якщо буде встановлено, що рішення суду було виконано до його скасування.

Встановлено, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановою від 27 травня 2021 року питання про поворот виконання рішення суду не вирішувалось.

Отже, за умови якщо питання про поворот виконання рішення суду не вирішувалось судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, чинне законодавство встановлює єдину можливість вирішення цього питання судом першої інстанції (чи іншим судом, в якому перебуває справа) стосовно рішення, яким з відповідача стягнуто певне майно.

Як визначено у ст. 446 Цивільного процесуального кодексу України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Поворот виконання рішення суду - є самостійним способом захисту прав і певною процесуальною формою поновлення судом порушених прав зацікавлених осіб у разі, коли судове рішення виконане, але згодом скасовано з відмовою у задоволенні позову.

При вирішенні даної справи суд виходить з того, що поворот виконання рішення - форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судового рішення законної сили. Інститут повороту виконання рішення був запроваджений законодавцем для усунення наслідків, які можуть виникнути внаслідок повного чи часткового виконання у подальшому скасованого чи зміненого рішення. Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем усього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-53цс15, постанові Верховного Суду від 28 січня 2018 року у справі № 203/2612/13-ц (провадження № 61-1394 св 17)).

Згідно висновку Верховного суду, викладеного у постанові ВС КЦС у справі № 592/12956/21 від 22 березня 2023 року повернення набутого на підставі скасованого рішення має відбуватися через поворот виконання рішення, а не через повернення безпідставно набутого майна (кондикцію).

Положеннями ст. 444 ЦПК України передбачений поворот виконання саме рішення суду, тоді як винагорода виконавця, витрати виконавчого провадження та витрати за користування Автоматизованою системою виконавчого провадження не є сумами, присудженими до стягнення з відповідача за рішенням суду. А тому основна винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження, стягнуті на підставі положень Закону України "Про виконавче провадження" при виконанні судового рішення, не можуть бути предметом розгляду заяви про поворот виконання судового рішення.

Подібний за змістом правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 296/7644/17 (провадження № 61-8784св20).

Отже суд вважає, щодо коштів, які були виплачені відповідачу має бути застосовано поворот виконання.

Таким чином, позивачем обрано неефективний спосіб захисту, оскільки повернення набутого на підставі скасованого рішення має відбуватися через поворот виконання рішення.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що доводи, викладені у позовній заяві не знайшли свого підтвердження, відтак правових та достатніх підстав для його задоволення немає.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, то судовий збір йде на користь держави.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до частини п`ятої статті 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 29.12.2023 року.

Відомості про учасників справи:

позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, , місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Д. Г. Губницький