Справа № 309/4748/23
Провадження № 2/309/926/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Кемінь В.Д.

з участю секретаря судового засідання Бринзей Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Довгій Василь Іванович до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд через свого представника адвоката Довгій В.І. з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачкою ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 укладено шлюб, який зареєстрований 21 січня 2010 року виконавчим комітетом Кошелівської сільської ради Хустського району, актовий запис №1. Після шлюбу прізвище подружжя взяло « ОСОБА_5 ». На підставі рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 20 лютого 2017 року у справі 309/4096/16-ц шлюб між подружжям розірвано, та після розірвання шлюбу відповідач змінив прізвище на дошлюбне « ОСОБА_6 ». За період спільного проживання у подружжя народилась дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Хустського районного суду від 23 листопада 2020 року у справі №309/2176/20 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти в користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по 1500 грн, щомісячно до досягнення нею повноліття. 5 травня 2017 року позивачка уклала повторно шлюб та змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_8 ». Вже тривалий час кожен з їхнього подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. На даний час, позивачка та відповідач проживають окремо. Після припинення фактичних відносин їхня спільна дочка ОСОБА_9 залишилась проживати разом із позивачкою та перебуває на її постійному матеріальному утриманні. Відповідач жодним чином не допомагає утримувати дочку, а тому змушена звернутись з даним позовом до суду та просила суд збільшити розмір аліментів визначених за рішенням суду та встановити їх розмір по 5000 грн. щомісячно, але не менше ? частини всіх видів доходів і до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Відзиву на позов відповідач ОСОБА_2 не подавав.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, від представника позивача - адвоката Довгія В.І. надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином - шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Хустського районного суду від 01.12.2023 року.

Відповідно до ч.3 ст. 223, ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено та належними доказами доведено, що сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 21 січня 2010 року виконавчим комітетом Кошелівської сільської ради Хустського району, актовий запис №1. Після шлюбу прізвище подружжя взяло « ОСОБА_5 ». Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 20 лютого 2017 року у справі 309/4096/16-ц шлюб між подружжям розірвано, та після розірвання щлюбу відповідач змінив прізвище на дошлюбне « ОСОБА_6 ». За період спільного проживання у подружжя народилась дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Хустського районного суду від 23 листопада 2020 року у справі №309/2176/20 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти в користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по 1500 грн, щомісячно до досягнення нею повноліття.

05 травня 2017 року позивачка уклала повторно шлюб та змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_8 », про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 за актовим записом №70.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».

Згідно із статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2873 гривні. Та обставина, що з віком потреби дітей зростають, а це в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері з якою проживають діти, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказуванню. Внаслідок таких змін збільшуються витрати матері на утримання дітей, що в свою чергу свідчить про погіршення її майнового стану.

Також слід визнати, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дитини, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про зміну їх розміру. Отже, на думку суду, з огляду на те, що з моменту ухвалення рішення суду від 23.11.2020 року пройшов значний час, то зазначені вище обставини, самі по собі свідчать про погіршення майнового стану позивача, що в свою чергу є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів.

Відповідачем не надано відзиву на позов, як і не надано суду жодних доказів, які б підтверджували його майновий стан. Водночас суд враховує те, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, інших утриманців не має, а отже не позбавлений можливості заробляти кошти та сплачувати аліменти.

З урахуванням наведеного та виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та має бути не меншим 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з огляду на інтереси дитини, з точки зору стабільності врегулювання правовідносин між сторонами, підходячи системно до даної ситуації, суд приходить до висновку, що слід позов задовольнити частково та збільшити розмір аліментів, які стягуються, на підставі рішення Хустського районного суду від 23 листопада 2020 року до 3000 грн. на дитину, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили.

Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 гривень.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.12,13,81,141,258,259,263-265,354 ЦПК України, ч.2,5 ст.150; ст.ст.180,181,182,192 Сімейного кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що встановлений рішенням Хустського районного суду від 23 листопада 2020 року та стягувати з ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 (три тисячі) грн., але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили.

Стягнути ОСОБА_2 на користь держави 1073,60 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.