Справа № 199/6242/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(додаткове)

04.01.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді - Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання - Куземі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, визнання права власності на нерухоме майно, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2023 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся прокурор із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, а саме про стягнення з відповідача по справі судових витрат, понесених обласною прокуратурою в ході розгляду справи на подання заяви про забезпечення позову, а також подання апеляційних та касаційних скарг у загальному розмірі 16931 гривень. Заява мотивована посилання на норми закону та усталеної судової практики, які визнають, що питання про розподіл означених судових витрат здійснює той суд, який ухвалю у справі остаточне рішення. Таким судом є Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська, який 14 грудня 2022 року ухвали у справі заочне рішення.

З огляду на положення ст.270 ч.4 ЦПК України виклик сторін та інших учасників справи у судове засідання задля вирішення питання про ухвалення додаткового рішення не є обов`язковим. За таких обставин суд вважає також за можливе у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України провести судове засідання за відсутності сторін, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так судом встановлено, в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа №199/6242/16-ц (провадження №2/199/538/22) за позовом Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, визнання права власності на нерухоме майно, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння.

14 грудня 2022 року за наслідками розгляду вищевказаної цивільної справи Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено заочне рішення суду, яким позовні вимоги задоволено частково, вирішено питання про стягнення з відповідача на користь сторони позивача судових витрат у вигляді судового збору, сплаченого за подання позовної заяви до суду, в розмірі 3620,5 гривень пропорційно до задоволених позовних вимог.

Разом з тим, як слідує за матеріалів цивільної справи, ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2017 року по справі №199/6242/16-ц (провадження №2-з/199/34/17) задоволено керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області про забезпечення позову. За подання такої заяви про забезпечення позову стороною позивача сплачено судовий збір в розмірі 800 гривень.

Також стороною позивача, а саме прокуратурою Дніпропетровської області, було оскаржено в апеляційному порядку ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2018 року по справі №199/6242/16-ц, якою було повернуто позовну заяву у справі. За подання вказаної апеляційної скарги сплачено судовий збір в розмірі 1762 гривень.

Оскільки постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року вищевказану апеляційну скаргу залишено без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін, прокуратурою 23 січня 2020 року подано касаційну скаргу на вищевказані ухвалу суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій, за подання якої (касаційної скарги) сплачено судовий збір в розмірі 2102 гривень. Постановою Верховного Суду від 08 липня 2020 року зазначену касаційну скаргу прокуратури задоволено, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

08 лютого 2021 року прокуратурою подано апеляційну скаргу на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2021 року, якою позовну заяву було залишено без розгляду. За подання такої скарги прокуратурою сплачено судовий збір в розмірі 2270 гривень.

Оскільки постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін, прокуратурою 07 травня 2021 року подано касаційну скаргу на зазначені вище ухвалу суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій. За подання касаційної скарги прокуратурою сплачено судовий збір в розмірі 9997 гривень. Постановою Верховного Суду від 29 вересня 2021 року касаційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури задоволено, оскаржувані ухвалу суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій скасовано.

При цьому, як слідує зі змісту згаданих вище постанов суду апеляційної та касаційної інстанцій, розподіл судових витрат по справі, а саме сплаченого апелянтом/касатором судового збору за подання апеляційних/касаційних скарг не здійснювався на підставі ст.141 ч.13 ЦПК України.

Загальний розмір судового збору, сплачений прокуратурою за подання вищевказаних заяви про забезпечення позову, а також апеляційних та касаційних скарг становить 16931 гривню, питання про розподіл таких витрат Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська при ухваленні заочного рішення у справі від 14 грудня 2022 року не здійснено.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 13 ст.141 ЦПК України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В свою чергу, нормою ст.270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ст.259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Аналізуючи встановлені фактичні обставини понесення прокуратурою, яка звернулась до суду із позовом в інтересах позивача, судових витрат по справі в контексті наведених норм процесуального законодавства, а також результатів розгляду справи №199/6242/16-ц, приймаючи до уваги, що судами апеляційної та касаційної інстанцій питання про розподіл судових витрат прокуратури по справі у відповідності до норми ст.141 ч.13 ЦПК України не вирішувалось, що покладає саме на суд першої інстанції здійснити розподіл таких судових витрат при ухваленні рішення у справі по суті, що не було здійснено в повному обсязі Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська у своєму заочному рішенні від 14 грудня 2022 року, враховуючи щодо загальний розмір нерозподілених і понесених прокуратурою судових витрат становить 16931 гривень та складається із судового збору за подання заяви про забезпечення позову, апеляційних та касаційних скарги, які в кінцевому рахунку були задоволені в повному обсязі, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог заяви прокурора про ухвалення додаткового рішення, а отже і необхідність задоволення такої заяви в повному обсязі.

На підстав викладеного та керуючись ст.ст.133, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 270, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

У порядку розподілу судових витрат стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (; адреса місцезнаходження: 49051, м. Дніпро, вул. Осіння, 8) судовий збір в загальному розмірі 16931 гривні.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Авраменко