ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.

суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.

за участю секретаря: Владімірова Р.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Мирошниченка Максима Петровича на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 січня 2022 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2020 року ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням прийнятих судом уточнень, просило стягнути з відповідачів на свою користь 3% за кредитним договором №ОД13/04/2008/840-К/225 в розмірі 20183,29 доларів США.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.04.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №ОД/13/04/2008/840-К/225, за яким кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 116840 доларів США на строк 240 місяців з 04.04.2008 року по 03.04.2028 року.

З метою забезпечення виконання основного зобов`язання, між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №ОД13/04/208/840-П/225 від 04.04.2008 року, за умовами якого поручитель взяв на себе обов`язок відповідати по зобов`язанням позичальника ОСОБА_1 .

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору, заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №ОД/13/04/2008/840-К/225 від 04.04.2008 року станом на 07.08.2015 року в розмірі 270961,05 доларів США.

24.04.2020 року між ПАТ "КБ «Надра» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір №GL3N216954_GD-188 про відступлення прав вимоги, за умовами якого ТОВ «Консалт Солюшенс» набуло всіх прав кредитора за кредитним договором №ОД/13/04/2008/840-К/225.

На час звернення нового кредитора з даним позовом, відповідачами судове рішення не виконується, що свідчить про прострочення ними виконання грошового зобов`язання та є правовою підставою для відповідальності у вигляді 3% за період з 10.12.2017 року по 31.12.2019 року та з 01.01.2020 року по 10.12.2020 року, що складає в загальному розмірі 20183,29 доларів США, які підлягають стягненню на користь позивача з солідарних боржників.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 січня 2022 року позовні вимоги ТОВ «Консалт Солюшенс» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» 3% річних у сумі 20091,13 доларів США.

В іншій частині позову - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» витрати по сплаті судового збору по 4224,75 грн. з кожного.

Не погодившись з даним судовим рішення, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Мирошниченко М.П. оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Зазначає, що новий кредитор за договором про відступлення права вимоги отримав від попереднього кредитора право на невиплачений кредит на загальну суму 270961 доларів США за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2015 року, так в даний кредитний портфель також входить право вимоги до відповідачів по даній справі, тому про компенсацію за ст. 625 ЦК України для нового кредитора як матеріальних витрат кредитора у даному випадку не можна говорити та стягувати, оскільки новий кредитор не надавав грошовий кредит боржнику та відповідно не втрачав свої кошті, що унеможливлює стягнення на його користь грошової компенсації за правилами 625 ЦК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, доходить висновку, що апеляційна не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що 04.04.2008 року між ВАТ КБ "Надра", правонаступником якого є ПАТ КБ "Надра" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №ОД13/04/2008/840-К/225, за яким кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 116840 доларів США на строк 240 місяців з 04.04.2008 року по 03.04.2028 року.

04 квітня 2008 року між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_2 укладено договір поруки №ОД13/04/208/840-П/225 від 04.04.2008 року, за яким поручитель ОСОБА_2 взяв на себе зобов`язання відповідати перед кредитором по зобов`язанням позичальника ОСОБА_1 , які виникають з умов кредитного договору №ОД/13/04/2008/840-К/225.

Внаслідок невиконання позичальником своїх кредитних зобов`язань, утворилась заборгованість, про стягнення якої банк звернувся до суду.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2015 року у справі №643/15246/15-ц позов ПАТ КБ "Надра" задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №ОД/13/04/2008/840-К/225 від 04.04.2008 року в розмірі 270961,05 доларів США станом на 07.08.2015 року.

27 березня 2020 року між ПАТ КБ "Надра" та ТОВ "Консалт Солюшенс" укладено договір №GL3N216954_GD-188 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрованим в реєстрі за №125.

За умовами договору №GL3N216954_GD-188 про відступлення прав вимоги від 24.04.2020 року, до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором №ОД13/04/2008/840-К/225 від 04.04.2018 року та за договором поруки №ОД13/04/208/840-П/225 від 04.04.2008 року.

22 вересня 2020 року ухвалою Московського районного суду м. Харкова заяву ТОВ "Консалт Солюшенс" задоволено та замінено сторону виконавчого провадження ПАТ КБ "Надра" правонаступником - ТОВ "Консалт Солюшенс" у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2015 року по справі за позовом ПАТ КБ "Надра" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ОД13/04/2008/840-К/225 від 04.04.2018 року в розмірі 270961,05 доларів США та витрат по сплаті судового збору в розмірі 87320,29 грн.

ТОВ "Консалт Солюшенс" є правонаступником ПАТ "КБ Надра" в матеріальних правовідносинах, що виникли на підставі кредитного договору №ОД13/04/2008/840-К/225 від 04.04.2018 року та договору поруки №ОД13/04/208/840-П/225 від 04.04.2008 року.

Зазначені вище рішення для розгляду даного спору мають преюдиційне значення, а тому обставини, встановлені у справі №643/15246/15-ц не доказуються при розгляді даної справи.

На час звернення ТОВ "Консалт Солюшенс" до суду першої інстанції заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2015 року у справі №643/15246/15-ц не виконано, стягнута сума боргу в розмірі 270961,05 доларів США за кредитним договором №ОД/13/04/2008/840-К/225 від 04.04.2008 року не повернута, в межах виконавчого провадження заборгованість не сплачена, тобто має місце не виконання солідарними боржниками грошового зобов`язання.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності в межах трьох років, тобто з 16.12.2017 року. Одночасно, встановивши факт прострочення боржниками виконання грошового зобов`язання, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача як нового кредитора 3% річних відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити. Договір відступлення права вимоги (цесії) може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати старому кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги. В такому випадку на відносини цесії розповсюджують положення про договір купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "Консалт Солюшенс" є правонаступником ПАТ "КБ Надра" в матеріальних правовідносинах, що виникли на підставі кредитного договору №ОД13/04/2008/840-К/225 від 04.04.2018 року та договору поруки №ОД13/04/208/840-П/225 від 04.04.2008 року.

Посилання апелянта, що новий кредитор за договором про відступлення прав вимоги отримав право вимоги лише на загальну суму боргу в розмірі 270961 долар США за рішенням суду, та в нього відсутнє право на компенсацію за ст. 625 ЦК України є помилковим, оскільки відповідно до п. 4 Договору про відступлення прав вимоги, новий кредитор, набуває усі права кредитора за Основним договором.

Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором (ст. ст. 526, 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносини сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу.

Вищевказане узгоджується з правовими висновками у постановах ВП ВС від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року у справі №916/190/18.

Стороною відповідачів не спростовано факт наявності боргу за кредитним договором та факт невиконання ними як солідарними боржниками судового рішення яке вступило в законну силу про стягнення на корить банку кредитної заборгованості.

Будь-яких доказів, які б свідчили про сплату боргу чи часткове виконання судового рішення в межах виконавчого провадження, відповідачі суду не надали та не спростували обставин, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

Таким чином, вірно встановивши обставини по справі та визначившись з характером спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що до позивача як до нового кредитора перейшли усі права та обов`язки, які мав первісний кредитор, в тому числі і право на покладення на боржників, які прострочили виконання грошового зобов`язання, обв`язку відшкодувати 3% річних, які в такому випадку є особливою мірою відповідальності.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять доказів їх помилковості.

Твердження апелянта про те, що позивачу як новому кредитору не було завдано жодних матеріальних втрат з надання кредитних коштів, а відтак компенсаційний характер ст. 625 ЦК України не має застосовуватись в даній справі, відхиляється колегією суддів.

Так, в результаті укладеного договору відступлення права вимоги, до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшли всі права та обов`язки попереднього кредитора, тому останнім правомірно заявлено вимогу про захист своїх майнових прав в порядку ст. 625 ЦК України внаслідок тривалого невиконання боржниками грошового зобов`язання, оскільки саме механізми вказаної статті мають компенсаційний характер, в тому числі і шляхом нарахування 3% річних.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції як постановленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 367, ч.1 п. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Мирошниченка Максима Петровича залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 20 грудня 2023 року.

Судді: О. І. Обідіна С.Б. Бутенко О.В. Прядкіна