Справа №456/3455/23
Провадження №2/443/528/23
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

19 грудня 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Роман Іванович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 (позивач) подав до суду позов до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Р.І., приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С., в якому просить визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №21607 від 03.02.2021, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. про стягнення з нього на користь ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості в розмірі 12 538,03 грн таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу та судового збору.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. 03.02.2021 було видано виконавчий напис №21607 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованість в розмірі 12 538,03 грн. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. було відкрито виконавче провадження №64731870, яке у подальшому передано приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Мельнику Р.І. У вказаному виконавчому написі нотаріус зазначив, що строк платежу за кредитним договором №001-04561-280711 від 28.07.2011 настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22.05.2020 по 31.01.2021. Сума заборгованості складає 12 038,03 грн, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 12 037,94 грн, строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 0,09 грн; 500 грн витрати за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача, становить 12 538,03 грн. Станом на момент подання даної позовної заяви позивачу нічого не було відомо про переуступлення права вимоги від ПАТ «Дельта Банк», з яким позивач укладав кредитний договір до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». На сьогоднішній день редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Окрім цього, приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості відповідача перед банком, у виконавчому написі нотаріуса зазначено період стягнення з 22.05.2020 по 31.01.2021, незважаючи на те, що кредитний договір було укладено 28.07.2011 і право вимоги банку виникло ще в 2011 році, а тому період стягнення перевищує загальний строк позовної давності, тобто включає вимоги, з дня виникнення яких минуло більше трьох років. Крім того, кредитний договір укладався між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк», у той же час стягувачем за спірним кредитним договором наразі виступає чомусь ТОВ «Росвін Інвест Україна», яке нібито набуло право вимоги на підставі договору про відступлення прав вимоги №2249/К, укладеного 21.05.2020, однак позивачу про вказані договори нічого невідомо. Отже враховуючи те, що на момент вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису від 03.02.2021 визначена товариством заборгованість не є безспірною, не надано вимоги про погашення боргу, відсутнє підтвердження про вручення повідомлення з вимогою боржнику, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позивач поніс втрати зі сплати судового збору у розмірі 1 073,60 грн за подання позовної заяви та 536,80 грн за подання клопотання про забезпечення позову, позивач також поніс витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав, правом на подання відзиву не скористався.

Треті особи у судове засідання повторно не з`явилися, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлені в належний спосіб, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи не подали, правом на подання пояснень не скористалися.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Позивачем подано клопотання про забезпечення позову (а.с.24-26), заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову в повному обсязі (а.с.52, 53, 61).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 04.08.2023 задоволено заяву про забезпечення позову (а.с.36-37).

Ухвалою від 07.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.39-40).

Ухвалою підготовчого засідання від 10.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.55).

14.11.2023 справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному (а.с.63).

Ухвалою судового засідання від 19.12.2023 постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.70-71).

Позиція суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Виконавчим написом, вчиненим 03.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та зареєстрованого в реєстрі за №21607, запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є боржником за кредитним договором №001-04561-280711 від 28.07.2011, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло 21.05.2020 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», заборгованості за кредитним договором №001-04561-280711 від 28.07.2011. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22.05.2020 по 31.01.2021. Сума заборгованості становить 12 038,03 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню, становить 12 538,03 грн (а.с.14).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Тибінського О.В. від 05.03.2021 відкрито виконавче провадження №64731870 за заявою стягувача ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» про примусове виконання Виконавчого напису №21607, виданого 03.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості в сумі 12 538,03 грн, згідно кредитного договору від 28.07.2011, укладеного з ПАТ «Дельта Банк» (а.с.13).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва від 02.05.2023 постановлено передати виконавчий напис №21607, виданий 03.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. приватному виконавцю Мельнику Р.І. (а.с.15).

Постановою приватного виконавця від 14.06.2023 у виконавчому провадженні №64731870 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 (а.с.16).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з вчиненням приватним нотаріусом виконавчого напису про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором та незгоди позивача з такими діями.

Норми права, які застосував суд.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України «Про нотаріат» (далі Закон №3425-XII), Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок) та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (далі Перелік).

Так, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 39 Закону №3425-XII порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Нормою статті 87 Закону №3425-XII передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону №3425-XII визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до пункту 1 розділу «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно» Переліку, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Крім цього, суд враховує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06.03.2017 та 04.04.2017 виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі №826/20084/14.

Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 03.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №21607, у якому запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №001-04561-280711 від 28.07.2011, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло 21.05.2020 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», заборгованості за кредитним договором №001-04561-280711 від 28.07.2011. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22.05.2020 по 31.01.2021. Сума заборгованості становить 12 038,03 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню, становить 12 538,03 грн.

05.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва відкрито виконавче провадження №647318 про примусове виконання зазначеного виконавчого напису.

Сторона позивача, аргументуючи обґрунтованість поданого позову, покликається на: вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що є порушенням діючого законодавства; не отримання ним повідомлення про відступлення прав вимоги; неотримання ним від стягувача письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; відсутність безспірності заборгованості та не вжиття нотаріусом всіх заходів для перевірки цих обставини.

Стороною відповідача не наведено жодних аргументів та не надано жодного доказу в обґрунтування визнання чи невизнання позову.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову.

Суд звертає увагу на те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 03.02.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. У оскаржуваному виконавчому написі приватний нотаріус як на одну з підстав його вчинення покликається на пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Суд зазначає, що оскільки у судовому порядку постанову №662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Крім цього, суд зауважує, що відповідачем не надано жодного доказу на спростування аргументів позивача та підтвердження своїх аргументів. Матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами саме нотаріально посвідченого кредитного договору, який у подальшому був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису.

З огляду на викладене, суд доходить переконання, що нотаріусом не дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, таким чином порушено порядок вчинення виконавчого напису.

Такий висновок суду повністю узгоджується з правовими висновками, висловленими Верховним Судом у постановах від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19), 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17 (провадження №61-14105св18), 21 жовтня 2020 року у справі №172/1652/18 (провадження №61-16749св19) та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Водночас, суд вважає за необхідне надати оцінку і іншим аргументам, наведеним стороною позивача.

Аргументи позивача щодо неотримання ним повідомлення про відступлення прав вимоги не мають юридичного значення для правильного вирішення цієї справи, оскільки факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. У цьому разі новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

На підтвердження аргументів щодо небезспірності суми заборгованості позивачкою не надано жодного належного і допустимого доказу, а також не надано мотивованого розрахунку суми заборгованості, відмінної від тієї, яка пропонується до стягнення за виконавчим написом.

Водночас, суд звертає увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року в справі №305/2082/14 (провадження № 14-557цс19) зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Суд зауважує, що неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

Матеріали справи відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення не містять.

У нотаріальному процесі, який пов`язаний із вчиненням виконавчого напису нотаріусом, боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення, надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису за кредитним договором.

Процедура стягнення боргу за кредитним договором (нотаріально посвідченим) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за кредитним договором (нотаріально посвідченим) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постанові Верховного Суду від 27 серпня 2020 року в справі №554/6777/17 (провадження №61-19494св18).

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що навіть за відсутності доказів небезпірності заборгованості, яка пропонується до стягнення з позивача на користь відповідача за виконавчим написом, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Такий висновок суду повністю узгоджується з правовим висновком, висловленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Щодо стягнення судового збору.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 1 073,60 грн (а.с.1) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Стороною позивача заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн, у зв`язку з чим суд звертає увагу на таке.

Згідно з частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Стороною позивача на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу надано Договір про надання правової допомоги від 01.05.2023, додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги б/н від 01.05.2023, акт №1 приймання-передачі послуг наданих відповідно до договору про надання правової допомоги б/н від 01.05.2023 та квитанцію серії АБ №29/06/23.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Оцінивши надані стороною позивача докази на підтвердження надання професійної правничої допомоги, зважаючит на складність справи, зміст та обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розмір заборгованості за виконавчим написом суд доходить перкекнання, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у цій справі у сумі 5 000,00 грн відповідає критеріям розумності та співмірності, відтак у силу положень частини 2 статті 141 ЦПК України покладається на відповідача.

На підставі статті 18 Цивільного кодексу України, статей 39, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України,суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (місцезнаходження: м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6, ідентифікаційний код юридичної особи 37616221), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Роман Іванович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 03.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олегом Станіславовичем та зареєстрований в реєстрі за №21607, про звернення стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості за кредитним договором №001-04561-280711 від 28.07.2011.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1 073,60 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн, а всього 6 073 (шість тисяч сімдесят три) грн 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного судового рішення 26 грудня 2023 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів