справа № 361/4419/23
провадження № 2/361/3044/23
УХВАЛА

21 грудня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Грищенко Вікторія Вікторівна про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила суд встановити факт, що вона постійно проживала однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , із 20 липня 2015 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Онопрієнко З.В. у судовому засіданні заявила клопотання, у якому, посилаючись на повторну неявку позивача в судове засідання без поважних причин, просила суд залишити вказану позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

За змістом ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У ч. 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом норм п. 2 ч. 2 ст. 43, ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2023 року провадження у даній справі відкрито, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Також цією ж ухвалою суду за клопотанням ОСОБА_1 відстрочено позивачу сплату судового збору в розмірі 2147 грн. 20 коп. за подачу до суду даного позову, до початку розгляду справи по суті.

12 жовтня 2023 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.00 год. 29 листопада 2023 року.

Згідно із ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

У ч. 13 ст. 128 ЦПК України передбачено, що за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

За змістом ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 ЦПК України якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення.

26 липня 2023 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про отримання нею судових повісток в електронному вигляді на її номер мобільного телефону, у якій остання зобов`язалася повідомити суд про зміну номера телефону та обставини, які перешкоджатимуть отриманню нею електронних повісток, у зв`язку з чим про розгляд справи на 29 листопада та 21 грудня 2023 року вона повідомлялася належним чином шляхом направлення їй SMS-повідомлень на вказаний позивачем у заяві номер телефону.

29 листопада 2023 року позивач ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд вона не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила, судовий збір за подачу нею до суду даного позову не сплатила.

29 листопада 2023 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу, якою визнав першу неявку сторони позивача в судове засідання без поважних причин, у зв`язку з чим, з метою забезпечення стороні позивача права на участь в судовому засіданні, розгляд даної цивільної справи судом перенесено на 10.30 год. 21 грудня 2023 року.

21 грудня 2023 року позивач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд вона не повідомили, заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача до суду теж не надходила. Про дату, час і місце розгляду справи позивач у справі ОСОБА_1 повідомлялася судом належним чином за допомогою SMS-повідомлень.

У ч. 5 ст. 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Аналіз норм ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки позивача в судове засідання можливе за наявності встановлення судом двох таких обставин: повторної, тобто другої підряд неявки у судове засідання позивача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, та ненадходження від позивача до суду заяви про розгляд справи за його відсутності, якщо його неявка у судове засідання перешкоджає вирішенню судом спору по суті. Повторна неявка у судове засідання належним чином повідомленого позивача чи його представника є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин другої поспіль неявки.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки до суду позивача чи його представника. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані вище правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, від 29 липня 2021 року у справі № 359/7882/19, від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц та від 28 березня 2023 року у справі № 711/7486/19.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішеннях від 28 жовтня 1998 року у справі Осман проти Сполученого королівства та від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі зазначив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави. Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії ЄСПЛ вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях. Відтак у кожному випадку заявник при зверненні до суду зобов`язаний дотримуватися норм процесуального законодавства.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 , будучи повідомленою належним чином про дату, час і місце судового розгляду, 29 листопада та повторно 21 грудня 2023 року у судове засідання не з`явилася, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила, неявка сторони позивача перешкоджає вирішенню судом цього спору по суті.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що зазначена позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 43, 44, 128, 130, 131, 223, 257, 259, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання представника відповідача задовольнити.

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Грищенко Вікторія Вікторівна про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання заповіту недійсним залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київської апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Дутчак І. М.