Справа № 182/719/23
Провадження № 2/0182/1119/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08.12.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря Власенко Ю.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Виконавчий комітет Нікопольської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 16.02.2023 року звернулася до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на наступні обставини.

Позивач та відповідач перебували у шлюбі з 14.05.2014 року по 04.02.2021 рік. У шлюбі в подружжя народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем не склалось з причин різних поглядів на сімейне життя. Шлюбні відносини припинили у травні 2017 року і більше не поновлювали. Фактично проживають різними сім`ями. Згідно рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.02.2021 року шлюб було розірвано.

На даний час донька мешкає разом з позивачем, відповідач не бачиться з нею, не цікавиться, протягом усього часу не проявляв щодо неї батьківського піклування, тобто ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання доньки. Матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Всі питання щодо виховання доньки вирішуються позивачем самостійно разом з її чоловіком ОСОБА_4 без участі відповідача.

На підставі виконавчого листа № 182/4667/14-ц від 30.07.2014 року, виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 31.07.2014 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.06.2014 року.

02.05.2018 року виконавчим листом Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 2/0182/1853/2018, відповідача зобов`язано сплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менш ніж як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Проте, позивач зазначає, що відповідач, будучи усвідомленим про те, що має необхідність сплачувати присуджені судом аліменти, від їх сплати злісно ухиляється. Так, загальна сума заборгованості по сплаті аліментів у відповідача, станом на 01.12.2021 рік становить 76 953,13 грн., що сукупно складає суму виплат більше ніж за три місяці відповідних платежів.

Відповідач, не маючи обмежень та протипоказань за станом здоров`я до праці, будучи неодноразово офіційно оформлений на роботу на різні підприємства, про офіційне працевлаштування та суми заробітку і джерела доходів державному виконавцю не повідомляв, доходи від тимчасових заробітків не декларував, на попереджувальні листи державного виконавця, а також на прохання позивача про необхідність погашення заборгованості і сплату аліментів не реагував, жодним чином не допомагав та не брав участь в утриманні своєї доньки ОСОБА_5 , що свідчить про умисне, злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суми коштів на утримання дитини. З цього приводу, 04.01.2022 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області по справі № 182/9128/21, провадження № 1-кп/0182/196/2022 винесено вирок, в якому визнано винуватим у пред`явленому відповідачу обвинуваченні за ч. 1 ст. 164 КК України призначено покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Позивач зазначає, що відповідач зовсім не бере участі у вихованні своєї дитини, не піклується про стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання.

У зв`язку з чим, просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по даній справі, почато підготовче провадження, витребувано у третьої особи вмотивований висновок про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його доньки.

На виконання ухвали суду від 12.06.2023 року Службою у справах дітей Нікопольської міської ради надано рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 25.10.2023 року № 795 Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі (а.с. 29).

Від відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень не має проти їх задоволення. (а.с. 48). Також, в матеріалах справи міститься копія нотаріально завіреної заяви ОСОБА_6 від 01.09.2023 р., в якій відповідач дає згоду на позбавлення його батьківських прав відносно його доньки, всі питання, пов`язані з цією справою просить розглядати без його присутності (а.с.41).

Від представника третьої особи ОСОБА_7 також надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.49).

Враховуючи, викладене, суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 164-167 СК України підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

На даний час донька мешкає разом з матір`ю, всі питання щодо виховання доньки вирішуються позивачем самостійно разом з її чоловіком ОСОБА_4 (а.с.5,33-34).

На підставі виконавчого листа № 2/0182/1853/2018, виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі частини від усіх видів його доходів щомісячно. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, наданого Нікопольським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) загальна заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.07.2023 року становить 144230,88 грн. (а.с.35-36).

ОСОБА_8 зазначає, що ОСОБА_2 зовсім не бере участі у вихованні своєї дитини, не піклується про стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не проявляє щодо неї батьківського піклування, не відчуває щодо неї родинного зв`язку та не має наміру у подальшому з нею спілкуватися.

Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 25.10.2023 року № 795 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по відношенню до його малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 44-47).

Крім того, в матеріалах справи міститься копія нотаріально завіреної заяви ОСОБА_2 від 01.09.2023 року, в якій він зазначив, усвідомлюючи значення своїх дій, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, діючи вільно, за відсутності будь-якого примусу як фізичного так і психічного, не страждаючи на захворювання, що перешкоджають усвідомленню суті цієї заяви, не обмежений у встановленому порядку дієздатності, вільно володіє українською мовою підтверджує той факт, що не забезпечував свою малолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням дитини, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, тому дає згоду на позбавлення його батьківських прав на дитину (а.с.41).

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини.

Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не проживає з донькою, не займається її вихованням, утриманням, навчанням дитини та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Поважних причин щодо неможливості відповідачем виконувати свої обов`язки по вихованню дитини судом не встановлено.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи викладене, те, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не цікавиться станом здоров`я та навчанням дитини те, що він свідомо та добровільно відмовився від виконання покладених на нього обов`язків по вихованню дитини, крім того, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до його дитини, про що надав суду відповідну заяву, суд вважає доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 81,82, 200, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 150,157,164-166,180,182 СК України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, Законом України «Про охорону дитинства»,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 ), третя особа: Виконавчий комітет Нікопольської міської ради (місцезнаходження - Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 3) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно його малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева