ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/20852/20

Провадження № 22-ц/4820/59/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря Чебан О.М.

за участю: апелянта ОСОБА_1 , його представника адвоката Кузнецова К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2022 року (суддя Чевилюк З.А.) за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа АТ «Страхова компанія «ІНГО»(далі АТ «СК «ІНГО»), про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 29 жовтня 2018 року о 22 год. 25 хв. ОСОБА_2 при виїзді з вулиці Кошарського на нерегульоване перехрестя з вулицею Вінницьке шосе міста Хмельницького, керуючи транспортним засобом марки «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_1 , не надав переваги в русі транспортному засобу марки «БМВ 320», д.н.з. НОМЕР_2 ), під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача «БМВ 320», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження всієї передньої частини автомобіля, а також правого переднього крила.

Постановою Хмельницького апеляційного суду у справі №686/26484/19 від 15.05.2020 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

05.11.2018 про ДТП позивачем було повідомлено АТ «СК «ІНГО» у строк, встановлений ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З повідомленням про ДТП позивачем було надано усі необхідні документи, копії довіреності, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, паспорт, ідентифікаційний код, посвідчення водія, протокол про адміністративне правопорушення. У відповідь страхова компанія повідомила, що із заявою про виплату страхового відшкодування необхідно звернутись після прийняття судового рішення про визнання особи винною у вчиненні ДТП, внаслідок якої пошкоджено автомобіль.

Розгляд справи щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП тривав майже два роки з 23 травня 2018 року по 15 травня 2020 року, що стало об`єктивною причиною звернення позивача до страхової компанії з відповідною заявою лише після прийняття відповідного судового рішення. Проте страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування, з посиланням на ст. 37.1.4 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку із пропуском річного строку звернення за страховою виплатою.

Розмір вартості завданого позивачу матеріального збитку в результаті пошкодження транспортного засобу «БМВ 320», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 45 241,57 грн., в той час вартість відновлювального ремонту складає 197 562,89 грн. Розрахунок завданого збитку №1811012 було виконано оцінювачем АТ «СК «ІНГО» ОСОБА_3 .

З огляду на завдання власнику транспортного засобу матеріальної шкоди, внаслідок його пошкодження в результаті ДТП, спричиненої винними діями ОСОБА_2 , позивач змушений звернутись до суду за захистом прав.

В процесі розгляду справи позивачем уточнювались позовні вимоги, змінено статус учасників процесу, визначено відповідачами як ОСОБА_2 , так і АТ «СК «ІНГО» (а. с. 104). ОСОБА_1 відмовився від частини позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди.

З урахуванням зазначеного, позивач просив суд стягнути на його користь з АТ «СК «ІНГО» матеріальну шкоду у розмірі 45 241,57 грн. та судові витрати.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2022 року провадження у справі в частині вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн. закрито.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «СК «ІНГО» про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 45 241,57 грн. відмовлено.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог позивачем.

Суд дійшов висновку, що представником позивача підтверджено, що автомобіль позивача фактично знищено та ремонт останнього економічно недоцільний, однак будь-які відомості щодо ремонту автомобіля суду не представлено. Будь-яких документів на підтвердження повноважень, кваліфікації експерта-оцінювача не представлено, як і самої копії страхового полісу, що не дало можливості суду оцінити підставність заявлених до стягнення коштів у співвідношенні із встановленим страховим лімітом та допустимість калькуляційного розрахунку як доказу по справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до АТ «СК «ІНГО» про відшкодування шкоди задовольнити у повному обсязі: стягнути на його користь з АТ «СК «ІНГО» матеріальну шкоду у розмірі 45 241,57 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування скарги зазначає, що норми законодавства та судова практика свідчать про те, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.

Оскільки розгляд справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП тривав майже 2 роки, позивач не міг звернутись до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування у строк, передбачений п.п. 37.1.4. п. 37.1. ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», однак поведінка позивача є добросовісною, а позов подано до суду паротягом строку позовної давності , а тому підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про те, що будь-яких документів на підтвердження повноважень, кваліфікації експерта-оцінювача не представлено, як і самої копії страхового полісу, що не дає можливості суду оцінити підставність заявлених до стягнення коштів у співвідношенні із встановленим страховим лімітом та допустимість калькуляційного розрахунку як доказу по справі, є помилковим. Позивач зазначає, що страховою компанією АТ «СК «ІНГО» визнано та підтверджено, що між нею та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/4294049, за яким забезпечено автомобіль «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 . Полісом №АМ/4294049 встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 000 грн. та франшизу в розмірі 0 грн. Крім того страховою компанією підтверджено, що після отримання повідомлення про ДТП представником АТ «СК «ІНГО» було оглянуто транспортний засіб позивача і складено протокол огляду від 09.11.2018, ремонтну калькуляцію від 23.11.2018 та розрахунок №1811012 від 23.11.2018.

Таким чином, на думку апелянта, висновок суду про відсутність інформації щодо страхового полісу винуватця ДТП, що не дає можливості оцінити підставність заявлених до стягнення сум у співвідношенні із встановленим страховим лімітом, є неправильним.

Ремонтна калькуляція від 23.11.2018 та розрахунок №1811012 від 23.11.2018, які містяться в матеріалах справи, отримані на адвокатський запит від 10.07.2019 та належним чином засвідчені юрисконсультом департаменту врегулювання збитків АТ «СК «ІНГО». Відповідач жодним чином не заперечував проти заявленої до стягнення суми збитку у розмірі 45 241,57 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «СК «ІНГО» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2022 року залишити без змін.

Зазначає, що АТ «СК «ІНГО» не є безпосереднім завдавачем шкоди, а виступає стороною у договорі страхування та, виходячи з цього, має права та обов`язки, передбачені виключно договором та Законом.

Відповідач також зазначає, що автомобіль марки «БМВ 320», д.н.з. НОМЕР_2 є фізично знищеним, так як витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу після ДТП перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

Крім того, Закон визначає порядок отримання страхового відшкодування та визначає як одну з підстав для виплати страхового відшкодування факт звернення особи, що має право на отримання страхового відшкодування (позивача) із заявою до страховика.

Обов`язок страховика прийняти рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування настає у разі подання потерпілим заяви про страхове відшкодування та за наявності інших документів, зазначених у ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», повідомлення про ДТП.

Заява про виплату страхового відшкодування була подана позивачем поза межами встановленого строку для подання такої заяви, передбаченого ст. 37 вказаного Закону, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Те, що позивач пропустив строк, встановлений для подання заяви про виплату страхового відшкодування, посилаючись на те, що розгляд справи про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності тривав майже 2 роки, то ця обставина не звільняє потерпілого від добросовісного дотримання прав та обов`язків для отримання відшкодування, покладених на нього Законом. Позивач мав можливість в межах строку, встановленого Законом, подати страховику заяву на виплату страхового відшкодування, а страховик на підставі поданих документів мав призупинити перебіг строку для прийняття рішення про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування до моменту, коли постанова у справі про адміністративне правопорушення набере законної сили.

Таким чином, АТ «СК «ІНГО» жодним чином не порушувало прав позивача на отримання відшкодування та не вчиняло дій, які б свідчили про невизнання або оспорювання такого права.

Крім того, позивачем було пропущено загальний трирічний строк позовної давності для звернення до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні апелянт та його представник апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 29 жовтня 2018 року о 22 год. 25 хв. ОСОБА_2 при виїзді з вулиці Кошарського на нерегульоване перехрестя з вулицею Вінницьке шосе міста Хмельницького, керуючи транспортним засобом марки «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_1 , не надав переваги в русі транспортному засобу марки «БМВ 320» , д.н.з. НОМЕР_2 ), під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі.

Постановою Хмельницького апеляційного суду у справі №686/26484/19 від 15.05.2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а. с. 12-14).

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в АТ «СК «ІНГО», ліміт відповідальності - 50 000,00 грн., франшиза - 0.

05 листопада 2018 року АТ «СК «ІНГО» було повідомлено про настання страхового випадку.

Згідно з розрахунком №1811012 від 23.11.2018 року, складеним представником страхової компанії оцінювачем ОСОБА_3 , розмір матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «БМВ 320», д.н.з. НОМЕР_2 , що складає 45 241,57 грн., в той час вартість відновлювального ремонту складає 197 562,89 грн. У такому випадку, оскільки такий КТЗ відновлювати економічно недоцільно, матеріальний збиток визначений оцінювачем за вартістю КТЗ до ДТП.

Із заявою про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 звернувся до АТ «СК «ІНГО» 15 травня 2020 року.

Листом від 01.07.2020 року №1572 страхова компанія ОСОБА_1 відмовила у виплаті страхового відшкодування. Підставою для відмови у здійснені страхового відшкодування стало неподання позивачем заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння ДТП (а. с. 27).

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної шкоди) та моральної шкоди іншій особі.

За загальним принципом, відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, винна особа - володілець транспортного засобу має право застрахувати свою відповідальність, передавши обов`язок відшкодування шкоди, спричиненої за участю його транспортного засобу, страховій компанії (страховику).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» далі Закон № 1961-IV).

Як право потерпілого на відшкодування заподіяної шкоди так і кореспондуючий обов`язок страховика (страхової компанії) здійснити його відшкодування виникає на підставі настання страхового випадку - ДТП.

При цьому зазначений закон встановлює як підстави відшкодування шкоди і відмови страховика у такому відшкодуванні, так і процедури, за якими така шкода відшкодовується.

Слід також зазначити, що відповідно до статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Відтак зазначена норма визначає, що саме законом встановлюється випадки, коли право особи припиняється внаслідок його нездійснення.

Відповідно до Закону № 1961-IV та статті 13 ЦК України сторони повинні діяти добросовісно, не порушуючи права інших осіб - учасників цих правовідносин.

За змістом зазначених норм права встановлюється, як добросовісність поведінки особи, чиї права порушено, так і передбачається, що припинення права може бути лише у випадках, передбачених законом.

Зміст суб`єктивного цивільного права становлять такі юридичні правомочності, як реалізація особою права на дії; можливість вимагати певної поведінки від інших; можливість захисту порушеного права в юрисдикційному порядку (зокрема, у досудовому та судовому порядку).

Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови страховиком (страховою компанією) у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання потерпілою особою заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

Закон передбачає, що потерпілий, який володіє правом на майнове відшкодування заподіяної йому шкоди, повинен вчинити ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо здійснення цього права. Вказані активні дії потерпілого закон пов`язує, зокрема, із поданням заяви про страхове відшкодування впродовж визначеного законом строку (підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV), зі сприянням у визначенні характеру та розміру збитків (пункт 331.1статті 331 Закону № 1961-IV).

Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року справа №147/66/17, з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.

У випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку.

Виходячи із принципів добросовісної поведінки та спрямованості позивача на відновлення порушеного права, а саме подачу в порядку та в строки, визначені законом, повідомлення страховій компанії про даний страховий випадок, очікування ним як доказу вини ОСОБА_2 , постанови суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, яка розглядалася судом майже два роки з 23 травня 2018 року по 15 травня 2020 року, слід дійти висновку, що строк пропущено позивачем через незалежні від нього причини, з позовом до суду позивач звернувся в межах строку позовної давності, а тому ОСОБА_1 має право на відшкодування в межах страхової суми за рахунок страхової компанії « АТ «СК «ІНГО».

Що стосується розміру страхового відшкодування

Згідно з розрахунком №1811012 від 23.11.2018 року, складеним представником страхової компанії оцінювачем ОСОБА_3 , розмір матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «БМВ 320», д.н.з. НОМЕР_3 (Lt), складає 45 241,57 грн., в той час вартість відновлювального ремонту складає 197 562,89 грн. У такому випадку оцінювачем зазначено, що оскільки такий КТЗ відновлювати економічно недоцільно, то матеріальний збиток визначений за вартістю КТЗ до ДТП.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2021 року у справі №204/5314/18 (провадження № 61-17280св20), від 02 грудня 2021 року у справі № 753/17190/18 (провадження № 61-4879св21).

Отже, порядок відшкодування завданої позивачу шкоди повинен відбуватися у порядку, визначеному статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

На виконання положень частини 5 статті 12 ЦПК України судом апеляційної інстанції роз`яснювалось право учасникам справи надати докази вартості автомобіля після ДТП.

Установлено, що за розрахунком № НОМЕР_4 страхової компанії, вартість пошкодженого автомобіля позивача після ДТП на момент його огляду, може складати 25421,68 грн.

Інших доказів, які б поставили під сумнів зазначений розрахунок страхової компанії, матеріали справи не містять, позивачем теж не надано суду, у зв`язку з чим такий розрахунок є належним доказом.

Враховуючи, що у ОСОБА_1 у власності та у повному розпорядженні залишився пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль, вартість якого оцінена, то відшкодуванню підлягає різниця між вартістю автомобіля до та після ДТП, у сумі 19819,89 грн. (45241,57 25421,68) грн., що знаходиться в межах ліміту страхування.

Зважаючи на зазначене, судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову. З акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» підлягає стягненню на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 19 819,89 грн.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки судом апеляційної інстанції частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано ухвалене судом першої інстанції рішення та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову, судовий збір, сплачений ОСОБА_1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог, покладається на відповідача.

У зв`язку з наведеним із страхової компанії на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 753,98 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2022 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» (, місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, 33, м. Київ, 01054) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) 19819,89 грн. страхового відшкодування.

Стягнути з акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» (, місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, 33, м. Київ, 01054) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 )753,98 судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 січня 2023 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк