У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2023 Справа №607/2430/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М.,

з участю секретаря судового засідання Шимків Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі заяву представника відповідач-позивача ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у цій справі від 25 жовтня 2023 року суд ухвалив в задоволенні первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини відмовити. Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини задовольнити. Визначити місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_4 Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 1073 гривень 60 копійок сплаченого судового збору.

13 листопада 2023 року надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій представник відповідача-позивача просить долучити до матеріалів справи докази про правову допомогу та стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 понесені витрати не правову допомогу в розмірі 15000 грн.

Для розгляду справи в судове засдання сторони не зявилися.

Розглянувши заяву, суд доходить такого висновку.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як видно із матеріалів справи рішення було ухвалене 25 жовтня 2023 року, із клопотанням про долучення доказів та постановлення додаткового рішення представник відповідача-позивача звернулася тільки 13 листопада 2023 року, тобто із пропуском строку.

Вирішуючи питання поновлення строку звернення із клопотанням суд виходить із такого.

Представник позивачка покликається на те, що рішення суду не оголошувалося, а електронну копію його вона отримала тільки 13.11.2023.

Суд не приймає такі доводи до уваги.

Так, як видно із протоколу судового засідання від 25.10.2023 судом були проведені судові дебати та суд вийшов в нарадчу кімнату для прийняття рішення.

З довідки секретаря судового засідання вд 25.10.2023 (т.2 а.с. 60) вбачається, що на проголошення рішення особи, які буруть участь у справі не з`явилися.

Отже, представник відповідача-позивача брала участь у судових дебатах, знала про винесення судом рішення в день участі в судових дебатах, однак, у встановлений законом п`ятиденний строк не надала доказів понесення судових витрат. При цьому, такі докази повинні подаватися незалежно від змісту ухваленого рішення та дня отримання копії його понового тексту рішення.

Більше того, навіть з моменту отримання електронної копії повного тексту судового рішення 07.11.2023 представник ОСОБА_4 пропустила п`ятиденний строк подання заяви про ухвалення додаткового рішення, та звернулася із такою заявою тільки на шостий день, не пояснивши причину такого пропуску.

Факт підписання акту виконаних робіт та остаточного розрахунку 13.07.2013 не є причиною для поновлення строку, оскільки вказані причини залежать від волі особи, не є невідворотніми.

Тому, вказані представником відповідача-позивача причини не є такими об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, не пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне подання доказів.

Отже, суд вважає, що клопотання представника відповідача-позивача про поновлення строку подання доказів понесення судових витрат слід відхилити.

Оскільки суд доходить висновку, що заява представника ОСОБА_6 про приєднання письмових доказів про понесені судові витрати на правову допомогу подана поза межами встановленого строку, судом відмовлено в його поновленні, а тому вказана заява повинна бути залишена без розгляду в силу частини восьмої статті 141 ЦПК України.

Зважаючи на те, що заява про приєднання доказів про понесення судових витрат залишена без розгляду, а отже докази понесення судових витрат на правову допомогу не можуть досліджуватися судом, а тому відсутні підстави, передбачені частиною першою статті 270 ЦПК України для винесення додаткового рішення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 142, 220 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні про поновлення процесуального строку.

Залишити без розгляду клопотання представника відповідача-позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про долучення доказів понесення судових витрат.

У прийняття додаткового рішення за заявою представника відповідач-позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо ухвала суду не була вручена у день її складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. М. Позняк