Ухвала

10 січня 2023 року

м. Київ

справа № 369/7343/21

провадження № 61-12868ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Литвиненко І. В.(суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» (далі - ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість згідно з договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, комунальних та додаткових послуг від 11 вересня 2019 року за період від 11 вересня

2019 року до 30 квітня 2021 року у розмірі 3 464 грн та понесені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2 270 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн.

У липні 2021 року ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» подало

до суду клопотання про закриття провадження у справі та відшкодування понесених судових витрат, а саме: судового збору в розмірі 2 270 грн

та витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 грн, у зв`язку з тим, що відсутній предмет спору внаслідок задоволення вимог відповідачем після пред`явлення позову.

Києво-Святошинський районний суд Київської області своєю ухвалою

від 23 травня 2022 року заяву ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» задовольнив частково.

Закрив провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 грн.

Зобов`язав Управління Державної казначейської служби

у Києво-Святошинському районі Київської області повернути

ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» 50 відсотків сплаченого судового збору при подачі позовної заяви до суду згідно з платіжним доручення від 24 травня 2021 року № 934 у розмірі 1 135 грн.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» оскаржило її в апеляційному порядку.

Київський апеляційний суд своєю постановою від 09 листопада 2022 року ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області

від 23 травня 2022 року про закриття провадження справи залишив без змін.

20 грудня 2022 року ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу

Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня

2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 листопада

2022 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині вирішення питання щодо судових витрат

і ухвалити нове рішення про задоволення заяви в цій частині, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року

у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала,

що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права

на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень

resjudicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Києво-Святошинський районний суд Київської області своєю ухвалою

від 01 червня 2021 року справу № 369/7343/21 визнав малозначною

та призначив до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості згідно

з договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, комунальних та додаткових послуг від 11 вересня 2019 року за період

від 11 вересня 2019 року до 30 квітня 2021 року у розмірі 3 464 грн.

Отже, ціна позову станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481 грн х 100 = 248 000 грн).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі «Зубац проти Хорватії»,

заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

Отже, справа на судові рішення, у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України визначено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню,

у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Зазначення у постанові Київського апеляційного суду від 09 листопада

2022 року про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у частині права особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства

з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області

від 23 травня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду

від 09 листопада 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Одеський бульвар»

до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров