ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м.Суми

Справа №589/1993/23

Номер провадження 22-ц/816/1828/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження старший державний виконавець Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пчелінцева Ірина Сергіївна,

стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 серпня 2023 року про відмову у задоволені скарги на дії державного виконавця

у складі судді Прачук О.В., постановлену у м. Шостка,

в с т а н о в и в:

14 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Шосткинського відділу ДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пчелінцевої І.С, в якій просила:

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шосткинського відділу ДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пчелінцевої І.С. відносно виконання судового наказу № 2н-193/09, виданого 03 липня 2009 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 22989 грн 26 коп.;

- визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шосткинського відділу ДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пчелінцевої І.С. про відкриття виконавчого провадження № 71327009, винесену 17 березня 2023 року;

- визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шосткинського відділу ДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пчелінцевої І.С. про арешт коштів боржника, винесену 31 березня 2023 року.

Свої вимоги мотивувала тим, що державний виконавець направляла їй кореспонденцію за адресою, за якою вона не проживає з 2005 року (с. Каліївка, Шосткинський район, Сумська область), тобто фактично не повідомила її про відкриття виконавчого провадження, чим позбавила її права на добровільне виконання рішення. Крім того, зазначала про пропуск строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, зауважуючи, що постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна були винесені після його спливу, що є неприпустимим. Стверджувала, що постанова про арешт майна не містить обґрунтованих мотивів.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 серпня 2023 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне встановлення обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову постанову, якою скаргу задовольнити в повному обсязі.

Доводить, що про відкриття виконавчого провадження № 71327009 вперше дізналася 31 березня 2023 року отримавши в додаток «Дія» повідомлення про арешт коштів, накладений на виконання постанови від 31 березня 2023 року при примусовому виконанні судового наказу № 2н-193/09, виданого 03 липня 2009 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості в розмірі 22989 грн 26 коп. Саму постанову про відкриття провадження отримала 14 червня 2023 року. Вважає неправомірними дії державного виконавця по відкриттю ВП № 71327009, такими, що суперечать положенням Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначає, що поза увагою суду залишено факт обізнаності з вересня 2022 року стягувача, ДВС про задеклароване її місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де вона набула статусу внутрішньо переміщеної особи. Однак постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена їй за адресою: с. Каліївка Шосткинського району Сумської області, де вона н проживає з 2005 року. Вказує що неналежне повідомлення її, як боржника, про примусове виконання судового наказу № 2н-193/09, відкриття ВП № 71327009, позбавило її права на добровільне виконання рішення суду у межах встановлених законом строків, що також свідчить і про протиправність постанови про арешт коштів від 31 березня 2023 року, яка взагалі немотивована.

Також вважає, що стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, питання про поновлення такого строку, який закінчився 07 березня 2015 року не вирішувалося. Категорично заперечує факт отримання постанови про відкриття виконавчого провадження № 50866982 від 18 липня 2016 року про стягнення з неї заборгованості, як стала підставою для відкриття ВП № 71327009.

У відзиві на апеляційну скаргу Шосткинський відділ ДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду залишити без змін. На спростування доводів апелянта про пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання зазначає що судовий наказ № 2н-193/09 від 03 липня 2009 року вже перебував на виконанні у відділах ДВС та був повернутий 27 листопада 2020 року, що свідчить про переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Вказує, що у виконавчому листі та заяві сттягувача про відкриття виконавчого провадження адреса боржника зазначена: с. Каліївка Шосткинського району Сумської області, тому саме за цією адресою направлялися всі документи виконавчого провадження. У клопотанні від 07 квітня 2023 року боржник повідомила, що проживає у АДРЕСА_1 , однак документального підтвердження факту свого проживання за цією адресою до відділу не надала. З метою перевірки місця проживання ОСОБА_1 у м. Києві за дорученням від 07 червня 2023 року Солом`янівським відділом ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) було здійснено вихід зв вказаною боржником адресою, однак перевірити факт її проживання не вдалося у зв`язку з відсутністю божника.

Зазначає, що по постанові державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника було утримано кошти в погашення боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у розмірі 25504,99 грн, в результаті чого 10 серпня 2023 року знято арешт з коштів та майна боржника, а 08 вересня 2023 року виконавче провадження закінчено за п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним фактичним виконанням.

Пояснює неможливість надання постанови від 18 липня 2016 року з примусового виконання наказу № 2н-193/09 від 03 липня 2009 року, оскільки відсутні відкриті виконавчі провадження від 18 липня 2016 року і за відомостями Автоматизованої системи виконавчих проваджень за № 50899582 обліковується повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

ОСОБА_1 просила справу розглядати без її участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення державного виконавця Пчелінцевої І.С., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що у провадженні Шосткинського відділу ДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 71327009 з виконання судового наказу № 2н-193/09, виданого 03 липня 2009 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 22989 грн 26 коп.

17 березня 2023 року стягувач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до відділу ДВС з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу № 2н-193/09, виданого 03 липня 2009 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 22989,26 грн (а.с. 68, 70-71).

У цей же день, старшим державним виконавцем Шосткинського відділу ДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пчелінцевою І.С. на підставі даної заяви відкрито виконавче провадження № 71327009 (а.с. 73).

17 березня 2023 року державним виконавцем направлено боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом на адресу: с. Каліївка, Шосткинський район, Сумська область (а.с. 72, 75).

31 березня постановою старшого державного виконавця Шосткинського відділу ДВС у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пчелінцевою І.С. у ВП № 71327009 накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 (а.с. 12, 76).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що виконавче провадження № 71327009 було відкрито в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, і постанова про відкриття виконавчого провадження від 17 березня 2023 року направлена на адресу місця реєстрації боржника вказану у виконавчих документах, оскільки вжитими заходами для повідомлення останньої про здійснення виконавчого провадження не було встановлено та документально підтверджено іншої адреси її місця проживання. Постанова про арешт коштів боржника винесена державним виконавцем у межах повноважень, визначених ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження».

Такі висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи та вимогам закону.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Постанова про відкриття виконавчого провадження направляється рекомендованим поштовим відправленням.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст. 4 ЗУ "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" від 05.11.2021 № 1871-IX особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою, в тому числі, ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону витяг із реєстру територіальної громади це документ у паперовій або електронній формі, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час формування витягу. Порядок формування витягу з реєстру територіальної громади встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ «Про деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» № 265 від 07 лютого 2022 року особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Як вбачається з матеріалів справи у судовому наказі № 2н-193/09 від 03 липня 2009 року та заяві про відкриття виконавчого провадження від 13 березня 2023 року місцем реєстрації боржника ОСОБА_1 вказано хут. Гудовщина, с. Каліївка, Шосткинський район, Сумська область (а.с. 68, 70). Вказана інформація про адресу реєстрації місця проживання боржника ОСОБА_1 підтверджується і її паспортними даними (а.с. 41-41).

Оскільки, на момент відкриття виконавчого провадження № 71327009 від 17 березня 2023 року відповідний відділ ДВС не мав інформації про зміну боржником місця проживання, постанову ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження було направлено рекомендованим поштовим відправленням за адресою, зазначеною у виконавчому документі, відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» вона вважається повідомленою про початок примусового виконання рішення суду.

У подальшому у клопотанні представника боржника від 01 квітня 2023 року було зазначено про фактичне проживання ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , однак така інформація не була документально підтверджена ні боржником, ні вжитими державним виконавцем заходами у ході здійснення примусового виконання судового рішення. Зокрема, 07 червня 2023 року державним виконавцем у ВП № 71327009 постановлено доручити працівникам Солом`янівського відділу ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) перевірити факт проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та здійснити перевірку майнового стану боржника (а.с. 78).

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про направлення боржнику дотримання державним виконавцем вимог Закону при повідомлені боржника про відкриття виконавчого провадження та вжиття належних заходів для повідомлення ОСОБА_1 про здійснення виконавчого провадження.

Правильно не вбачав суд і порушення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання, як безпідставно доводить боржник.

Так, ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (у редакції, яка діяла на момент набрання чинності вказаної ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20 лютого 2014 року, справа № 589/600/14-ц, про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання) було передбачено, що виконавчі листи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Як встановлено судом, судовий наказ № 2н-193/09 від 03 липня 2009 року неодноразово пред`являвся до виконання та 27 листопада 2020 року повернутий стягувачу ВАТ «Універсал Банк».

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 жовтня 2022 року первісного стягувача було замінено на його правонаступника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

На час повернення виконавчого документу стягувачу (27 листопада 2020 року) Закон № 606-XIV втратив чинність, у зв`язку з прийняттям Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Згідно з пунктом 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII встановлено, що виконавчі документи можуть пред`являтися до примусового виконання протягом трьох років.

Статтею 23 Закону № 606-XIV, а також ст. 12 Закону № 1404-VIII встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII повернення документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Із викладеного вбачається, що повернення виконавчого документа стягувачу без виконання, не позбавляє його правонаступника права на повторне звернення з виконавчим документом до виконання протягом трьох років з дня його повернення, у даному випадку цей строк становить до 27 листопада 2023 року.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість постанови державного виконавця про арешт коштів, колегія суддів також вважає безпідставними, виходячи з того, що з метою реалізації своїх обов`язків щодо неупередженого, ефективного, своєчасного і повного примусового виконання рішень, державний виконавець відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» має право накладати арешт на кошти боржника.

Щодо доказів додатково поданих боржником до суду апеляційної інстанції. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно з ч. 4 ст. 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суду та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як положення ст. 43 ЦПК щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої права й виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи з принципу змагальності цивільного процесу, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції у суді першої інстанції.

Враховуючи наявність доказів обізнаності ОСОБА_1 із наявністю у неї боргових зобов`язань перед стягувачем ще до відкриття виконавчого провадження у 2023 році, колегія суддів вважає, що боржник не надала доказів неможливості подання доказів про зміну місця проживання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від неї.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу про невиконання рішення суду в повному обсязі, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та постановив ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367 - 369, п.1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 серпня 2023 року про відмову у задоволені скарги на дії державного виконавця без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина