Справа № 344/311/23
Провадження № 2/344/1174/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Повх І. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 являється єдиним рідним братом ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка належала останньому в цілому в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 . ОСОБА_1 являється спадкоємцем другої черги. У визначений строк, позивач звернувся до приватного нотаріуса Павлінського В.Д. із заявою про прийняття спадщини, у зв?язку із чим заведено спадкову справу №17/2022. Ознайомлюючись із спадковою справою стало відомо, що бажання прийняти спадщину проявила відповідач ОСОБА_2 , яка на підтвердження спадкових прав заявила про перебування у заресстрованому шлюбі із ОСОБА_3 . 04.09.2010 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_2 . Після реєстрації шлюбу прізвище відповідача не змінювалось, остання залишалась проживати та була зареєстрована в с. Новоселиця, Долинського р-ну, Івано-Франківської області. Водночас шлюб носив в собі тільки формальний характер, був укладений можливо для іншої мети/цілі оскільки сторони не проживали однією сім?єю, не дбали про спільний добробут як новостворена сім?я. Відсутнім залишається також ведення спільного господарства чи набуття спільного майна. Будь-яких сімейних взаємних прав і обов?язків між ними не було. Відповідач більше 10 років виїхала з України та перебувала за кордоном в Республіці Чехія. При цьому фінансова підтримка не надавалась, спільний бюджет не вівся, спільних дітей не було, що може тільки свідчити про відносини, які не притаманні подружжю. А довготривале перебування відповідача за кордоном, відсутність спільних інтересів, взаємних прав і обов?язків, відсутність фінансової підтримки також свідчить про те, що відповідач не бажала розривати шлюб виключно з однією метою - лише для отримання майнових прав. Позивачу стало відомо про перебування брата у зареєстрованому шлюбі тільки після відкриття спадщини, зокрема після ознайомлення із спадковою справою. За братом останні п?ять років доглядав виключно позивач. Разом з тим, будучи самим уже в похилому віці, такий догляд також здійснювався працівниками соціального захисту населення м. Івано-Франківська. Останні роки свого життя брат хворів з приводу різного роду набутих захворювань, пересувався на інвалідному візку, або за допомогою допоміжних засобів - милиці. У зв?язку з чим часто проходив лікування та потребував сторонньої допомоги та піклування. При цьому відповідач не здійснювала догляд коли він хворів, не надавала фінансову допомогу для придбання ліків. Більше того, коли ОСОБА_3 помер, то саме позивач здійснив поховання за власний кошт, відповідач не допомогла йому та навіть не прийшла на поховання. Оскільки брат позивача був зареєстрований з відповідачем у шлюбі, остання вважається спадкоємцем першої черги за законом та повідомила нотаріуса про бажання отримати спадщину Вважає, що всі вищенаведені дані свідчать про те, що відповідач будучи у зареєстрованому шлюбі нехтувала своїми подружніми обов?язками, не надавала своєму чоловіку належної допомоги при житті, не приймала участі в похованні чоловіка. Просив усунути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від права на спадкування за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03.10.2023 року представник відповідачки подав відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.165-167).

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є рідним братом померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 62 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.13).

Як вбачається із матеріалів справи, 04.10.2010 відділом реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_2 , про що складено відповідний актовий запис № 482 (а.с.189).

Відповідно до наказу №66в від 13.06.2013 року ОСОБА_3 був взятий на обслуговування відділення соціальної допомоги вдома з 13.06.2013 року (а.с.51,52).

Відповідно до наказу №141-в від 27.12.2013 року ОСОБА_3 був взятий на обслуговування відділення організації надання адресної натуральної та грошової допомоги з 27.12.2013 року (а.с.53,54).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, внаслідок чого відкрилась спадщина. Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 17/2022 щодо майна померлого ОСОБА_3 , із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_3 звернулась дружина померлого ОСОБА_2 із такою ж заявою звернувся брат померлого ОСОБА_1 (а.с.106-123).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори від 21.10.2016 року (а.с.27).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

За змістом положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно частини 1 статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Статтею 1224 ЦК України обумовлені випадки усунення від права на спадкування, відповідно до частин 4 -6 якої не мають права на спадкування за законом одна після одної особи, шлюб між якими є недійсним або визнаний таким за рішенням суду. Якщо шлюб визнаний недійсним після смерті одного з подружжя, то за другим із подружжя, який його пережив і не знав та не міг знати про перешкоди до реєстрації шлюбу, суд може визнати право на спадкування частки того з подружжя, хто помер, у майні, яке було набуте ними за час цього шлюбу. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Як вказує позивач, відповідач не приймала ніякої участі у житті брата ОСОБА_3 , оскільки останній останні роки свого життя хворів, пересувався на інвалідному візку, та потребував сторонньої допомоги та піклування. Окрім цього, відповідачка, як дружина не проявляла турботи щодо стану здоров`я чоловіка, не надавала фінансову допомогу для придбання ліків. А саме позивач здійснив поховання за власний кошт.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Для ухвалення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Крім цього, принципове значення має питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для життєдіяльності спадкодавця, наявність можливості для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 березня 2020р. у справі № 133/1625/18 (провадження № 61-1419св20); у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2019р. у справі № 491/1111/15-ц (провадження № 61-14655св18) у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 липня 2018р. у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18).

Разом з тим, в матеріалах справи наявна копія медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_3 відповідно до якої проводилось останньому обстеження та лікування. В ту ж чергу матеріали справи не містять доказів на підтвердження перебування спадкодавця ОСОБА_3 у безпорадному стані, а саме медичної документації про стан його здоров`я та висновків лікарів стосовно необхідності здійснювати сторонній догляд за хворим та його стан, що унеможливлює (обмежує) пересування хворого.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є сімейним лікарем. ОСОБА_3 звертався до неї два рази. Перший раз за рік до смерті у грудні 2020 року, а другий раз за декілька днів до смерті із скаргами.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що є соціальним робітником Івано-Франківського територіального центру соціального обслуговування. ОСОБА_3 отримував від них соціальні послуги, а саме продукти харчування та ін послуги. Чи допомагав брат не бачила, але він був у квартирі. Відповідачку у них в квартирі вона не бачила.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він є племінником ОСОБА_3 . Коли саме помер ОСОБА_3 не пам`ятає, був на поминках, про дружину незнає.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні вказав, що він був сусідом ОСОБА_3 . Він хворів, боліли коліна, оскільки мало рухався. Мороз перебував у шлюбі. Дружина перебувала у Чехії на роботі, він до неї мав намір поїхати. Дружина передавала йому передачу і гроші. Він до нього приходив в гості, коли той його запрошував по телефону.

Письмові заяви свідків, які надано позивачем до справи ( а.с. 125-142), суд не приймає як належний доказ, оскільки вони не відповідають вимогам ЦПК України.

Так, протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною позивача не було надано суду жодного належного і допустимого доказу, в порушення положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, що спадкодавець перебував в безпорадному стані, при цьому під час розгляду справи позивач не довів, що спадкодавець чи позивач, за його життя зверталися до відповідачки, з проханням про допомогу, догляд та утримання, від чого відповідачка ухилялась.

Допитані в судовому засіданні свідки не зазначили конкретні обставини, що спадкодавець перебував у безпорадному стані і мав хронічні захворювання, у зв`язку з чим потребував стороннього догляду.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити, оскільки в ході розгляду справи, судом не встановлено, одночасної сукупності всіх обставин, передбачених ч. 5 ст. 1224 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 129 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 1216, 1217, 1223, 1224, 1258, 1276 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2-5, 12, 13, 76-81, 83, 89, 90, 133, 137, 141, 158, 258, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 14.12.2023 року.

Суддя Пастернак І.А.