Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1070/23
Провадження № 2/499/370/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 грудня 2023 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: судді Тимчука Р.М. за участю секретаря судового засідання Скаковець Т.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін в смт.Іванівка Одеської області справу №499/1070/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на наступне.

Позивач мешкає зі своєю дружиною, ОСОБА_3 , яка досягла пенсійного віку та не працює, відповідач є сином позивача.

З початку 2018 року мені було встановлено 2 групу інвалідності у зв`язку із загальним захворюванням по опорно-руховому апарату.

25.02.2019 року за наслідком його огляду Суворовською міжрайонною медико- соціальною експертною комісією 2 групу інвалідності було встановлено безстроково.

Внаслідок захворювання позивач став непрацездатною особою, частково обмежений у русі, отримує пенсію по інвалідності у розмірі 7 641 грн.

Для задоволення базових особистих потреб (придбання продуктів харчування, одягу, ліків, сплати комунальних послуг), не рахуючи транспортні витрати та витрати на лікування (яке зумовлено характером мого захворювання та яке він проходить двічі на рік), йому необхідно щомісяця в середньому близько 13 000 грн., з яких: 3 000 грн на сплату комунальних послуг, 6 000 грн на харчування, 1 500 грн. на одяг/взуття, 1 000 грн на засоби особистої гігієни та для засоби догляду за житлом (побутова хімія та інші госп.товари), 1500 грн. на ліки.

Будь-якого рухомого чи нерухомого майна, за рахунок якого можливо б було отримувати дохід, позивач не має, тому не спроможний самостійно нести витрати на своє утримання у повному обсязі, у зв`язку з чим потребує сторонньої матеріальної допомоги.

Відповідач по справі надав до суду у встановлений строк відзив на позовну заяву та зазначив, що він є рідним сином позивача, та визнає наявність у нього обов`язку утримувати батька, який є непрацездатним через свій вік та встановлену інвалідність, потребує коштів для проживання, лікування.

Він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на його утримання, однак, відповідно до статті 205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

З огляду на введення воєнного стану, нестабільну економічну ситуацію в країні, розмір його щомісячних доходів на рівні 17 000 - 19 000 грн на місяць, необхідність утримувати себе особисто, відповідач не має змоги сплачувати аліменти у розмірі 5 000 грн щомісяця тому з урахуванням його матеріального стану він може сплачувати батьку 3 500 грн на місяць та не заперечую проти стягнення з нього саме такого розміру аліментів та визнає позов частково.

У судове засідання позивач не з`явився надав заяву та просила розглядати справу у його відсутність, та обставини зазначені у відзиві відповідача визнав та відповіді на відзив не подавав.

Відповідач в свою чергу надав заяву про розгляд справи у його відсутність та наполягав на позиції зазначеній у відзиві.

Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для часткового задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 є сином позивача ОСОБА_1 .

Позивач є непрацездатною особою так як має інвалідність 2 групи, що підтверджується оглядом Суворовською міжрайонною медико- соціальною експертною комісією , яку встановлено безстроково.

Мати відповідача дружина позивача є пенсіонеркою.

У зв`язку з недостатністю отримуваних позивачем виплат для покриття базових потреб, враховуючи непрацездатність дружини та відсутність інших рідних, які б могли надавати позивачу утримання, з огляду на працездатність відповідача, наявність у нього можливості надавати позивачу матеріальну допомогу звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Із змісту статті 202 СК України вбачається, що при вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов.

Непрацездатними громадянами є особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону (ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов`язків утримувати непрацездатних батьків. Критерієм призначення аліментів є те, що отримувані батьками пенсія, інший дохід не забезпечують їхніх потреб на харчування, лікування, на придбання одягу, ліків.

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них.

Згідно з частиною 2 статті 205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Таким чином, право на утримання від дочки, сина батьки матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є, зокрема, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Відтак, потреба у матеріальній допомозі ставиться в залежність від розміру державного утримання і від прожиткового мінімуму.

Відповідач визнає наявність у нього обов`язку утримувати батька, який є непрацездатним через свій вік та встановлену інвалідність, потребує коштів для проживання, лікування.

Він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на його утримання, однак, відповідно до статті 205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

З огляду на введення воєнного стану, нестабільну економічну ситуацію в країні, розмір його щомісячних доходів на рівні 17 000 - 19 000 грн. на місяць, необхідність утримувати себе особисто, відповідач не має змоги сплачувати аліменти у розмірі 5 000 грн щомісяця тому з урахуванням його матеріального стану він може сплачувати батьку 3 500 грн. на місяць.

В свою чергу позивач суду не надав доказів на спростування обставин зазначених відповідачем стосовно розміру аліментів, який він визнає, в свою чергу відповідач визнав ті обставини, що батько потребує сторонньої допомоги та визнав обов`язок по утриманню батька.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Оскільки відповідач у справі позов визнав частково, а в свою чергу позивачем не доведено обставини, що підтверджують факти для задоволення позову в повному обсязі також те, що підстав вважати, що частковим визнанням позову будуть порушені чиїсь інтереси, або він суперечить закону, не встановлено, його можна прийняти, та позов задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Виходячи з такого та беручи до уваги, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі суд приходить до висновку про необхідність стягнення судового збору з відповідача на користь держави у розмірі 1073,60 гривень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 202-205 СК України, ст.ст.10, 11, 57, 64, 82,88,141, 198,200,258,259,264,268,272,273 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання батька у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 гривень на місяць, починаючи з 19 жовтня 2023 року та довічно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 АДРЕСА_2

СуддяРуслан ТИМЧУК