Справа № 149/643/22
Провадження № 22-ц/801/117/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вергелес В. О.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 рокуСправа № 149/643/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

позивач Хмільницька міська рада Вінницької області,

відповідач (особа яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 листопада 2022 року, ухвалене у складі судді Вергелес В. О. в м. Хмільник, дата складення повного судового рішення відповідає даті його постановлення,-

в с т а н о в и в :

06 квітня 2022 року Хмільницька міська рада Вінницької області звернулася до Хмільницького міськрайонного суду із трьома позовами до ОСОБА_1 про стягнення коштів за фактичне землекористування, у яких висувала вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь Хмільницької міської ради Вінницької області збитків нанесених місцевому бюджету Хмільницької міської ради внаслідок неодержання нею доходів за час тимчасового невикористання:

- земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 75 636, 68 гривень (а.с. 3 13, т. 1, справа № 149/643/22);

- земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 у розмірі 87 131, 73 гривень (а.с. 1 11 т.2, справа № 149/643/22);

- земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 204 134, 47 гривень (а.с. 1 11 т.3, справа № 149/645/22 ).

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11 серпня 2022 року цивільну справу № 149/643/22 об`єднано в одне провадження зі справами № 149/644/22 та № 149/645/22, підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 42 т.4).

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до договору оренди земельної ділянки від 1 жовтня 2007 року, укладеного між Хмільницькою міською радою (орендодавець) та Акціонерним товариством промислово торговою компанією "Вирій" (орендар), орендодавець передав, а орендар набув право оренди земельної ділянки з земель запасу міста загальною площею 1,0855 га в двох частинах: - площею 0,7955 га кадастровий номер :00:008:0339; - площею 0,2900 га кадастровий номер :00:008:0340, у АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 (до перейменування АДРЕСА_3 .

Згідно договору купівлі-продажу від 11.07.2013 року Приватне акціонерне товариство промислово-торгова компанія "Вирій" продало, а ОСОБА_1 придбала будівлі та споруди розташовані на земельних ділянках площею 0,7955 га кадастровий номер :00:008:0339 та площею 0,2900 га кадастровий номер :00:008:0340, у АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 (до перейменування АДРЕСА_3 ).

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 10 жовтня 2007 року укладеного між Хмільницькою міською радою (орендодавець) та Акціонерним товариством промислово торговою компанією "Вирій" (орендар), орендодавець передав, а орендар набув право оренди земельної ділянки площею 509,0 кв.м. з земель запасу міста, що знаходиться на території Хмільницької міської ради Вінницької області, а саме в АДРЕСА_2 , на якій знаходиться власне нерухоме майно ресторан "Стара фортеця".

Згідно договору купівлі-продажу від 11.07.2013 року Приватне акціонерне товариство промислово-торгова компанія "Вирій" продало, а ОСОБА_1 придбала ресторан "Стара Фортеця, розташований на земельній ділянці, яка знаходиться в оренді площею 0,0509 га, кадастровий номер :00:006:0466.

Листом від 21.02.2019 року № 343/01-19 виконком Хмільницької міської ради звернувся до ОСОБА_1 з рекомендацією оформити право оренди земельної ділянки, на який відповіді не отримав.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті.

Оскільки, у попереднього землекористувача земельна ділянка перебувала на праві оренди, що підтверджується договором оренди земельної ділянки, то до нового фактичного землекористувача ОСОБА_1 переходить відповідно право оренди такої земельної ділянки.

9 сесія Хмільницької міської ради 8 скликання № 387 від 26.03.2021 року прийняла рішення про припинення права оренди ПАТ ПТК «Вирій» на згадані земельні ділянки, розірвати укладені договори оренди, надати земельні ділянки на праві оренди ОСОБА_1 та визначити розмір орендної плати.

На виконання вказаного вище рішення виконкомом Хмільницької міської ради було надіслано відповідачу пропозицію на укладання договорів оренди землі від 09.04.2021 року, який вона отримала 14.04.2021 року, але договори не уклала.

Комісією з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам було проведено розрахунок збитків за період з 01.11.2018 року по 05.11.2021 року за невикористання земельних ділянок в таких розмірах:

-по ділянці площею 7955,0 кв.м. по АДРЕСА_4 - 204 134, 47 гривень;

-по ділянці площею 2900,0 кв. м. АДРЕСА_1 75 636, 68 гривень;

-по ділянці площею 509,0 кв. м. АДРЕСА_2 - 87 131, 73 гривень.

Рішеннями виконкому Хмільницької міської ради від 6 грудня 2021 року № 633, 634, 635 затверджено акти комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам стосовно ОСОБА_1 , її було повідомлено про такі рішення, однак будь-якої відповіді не отримали.

Відтак, посилаючись на положення статей 13, 14, 142 Конституції України, статей 83, 90, 120, 122, 141, 143, 152, 156, 157, 189, 206 Земельного кодексу України, статті 16, 26, 73, 142 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статей 22, 1166, 1212 ЦК України, статей 14.1125, 14.136, 288.5 ПК України, статті 20 Закону України "Про охорону земель", Постанови КМУ № 284 "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам", статті 13 Закону України "Про оцінку земель", позивач просив стягнути з відповідача вказані суми.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 листопада 2022 року з урахуванням ухвали про виправлення описки від 02.12.2022 року (а. с. 159, т.4) позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Хмільницької міської ради Вінницької області збитки нанесені місцевому бюджету Хмільницької міської ради внаслідок неодержання нею доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки, яка знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 у розмірі 75 636, 68 гривень;

АДРЕСА_2 у розмірі 87 131, 73 гривень;

АДРЕСА_1 , у розмірі 204 134, 47 гривень.

Вирішено питання про відшкодування судових витрат.

Рішення мотивовано тим, що оскільки, у попереднього землекористувача земельні ділянки перебували на праві оренди, що підтверджується договорами оренди земельної ділянки від 01.10.2007 року та 10.10.2007 року, то до нового фактичного землекористувача ОСОБА_1 переходить відповідно право оренди такої земельної ділянки. ОСОБА_1 орендних відносин з Хмільницькою міською радою не оформила, не є власником або постійним землекористувачем земельних ділянок на яких розташовані належні їй об`єкти нерухомого майна, тому вона не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, та єдино можливою формою здійснення плати за землю для неї як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України). Проте в укладених з попередніми землекористувачем договорах оренди зазначено, що вони втрачають чинність в разі зміни орендаря, тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не може сплачувати орендну плату і з неї підлягають стягненню збитки, які розраховані позивачем вірно у відповідності до положень закону.

Не погодившись із цим рішенням, 25 листопада 2022 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 листопада 2022 року скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що за договорами оренди з попереднім землекористувачем строк оренди 25 років, до 2032 року. Вона після придбання будівель і споруд зверталась до Хмільницької міської ради для оформлення прав на спірні земельні ділянки, проте, їй було відмовлено.

Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що договірний характер спірних правовідносин унеможливлює стягнення позадоговірної шкоди (збитків).

Звертає увагу суду на те, що Верховний Суд неодноразово висловлював позицію про те, що особа, яка набула права власності на майно, фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене, у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника. Посилаючись на Постанови Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі № 263/6022/16ц, від 19.06.2018 року у справі № 922/3655/17, від 07.11.2018 року у справі № 910/20774/17, від 27.02.2019 у справі № 913/661/17, від 06.03.2019 по справі № 914/2687/17, від 04.04.2019 у справі № 010/7197/18, постанови КГС ВС від 18.12.2019 року у справі № 263/6022/16-ц, Постанови ВП ВС від 25 лютого 2020 року у справі № 922/510/19, від 04.12.2018 року у справі № 910/18560/16, та інші, зауважує, що з урахуванням цих правових висновків Верховного Суду та з урахуванням приписів ст. 120 ЗК України, договір оренди земельної ділянки, на якій розташоване придбане майно, діє стосовно неї, ОСОБА_1 , на тих самих умовах, які були у попереднього землекористувача АТ ПТК «Вирій», тобто на ОСОБА_1 поширюються умови оренди, викладені в договорі оренди земельної ділянки від 01.10.2007 року, та 10.10.2007 року.

Судом першої інстанції залишено поза увагою обставини преюдиційного характеру, встановлені рішенням господарського суду Вінницької області від 01.06.2020 року у справі № 902/796/21, яке набрало законної сили, у якому предметом розгляду були правовідносини між цими ж сторонами стосовно укладення договорів оренди земельних ділянок, розташованих в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 . Господарський суд зробив наступні висновки: « Отже, після переходу до відповідача права власності на об`єкти нерухомого майна договір оренди земельної ділянки, на якій розташоване це майно, припинив діє щодо АТ ПТК «Вирій», однак діє на тих самих умовах стосовно ОСОБА_1 , як нового власника нерухомості. Даний висновок узгоджується з позицією КЦС ВС викладеною у постанові від 18.12.2019 року у справі № 263/6022/16-ц. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що на даний час між сторонами діє договір земельних ділянок в редакції 10.10.2007 року, який укладено між Хмільницькою міською радою (орендодавець) та АТ ПТК «Вирій» (орендар) із збереженням усіх істотних умов договору. Договір укладено на 25 років строком до 01.02.2032 року, починаючи з дати його державної реєстрації».

Зазначає, що договірний характер спірних правовідносин унеможливлює стягнення позадоговірної шкоди, адже рішення про припинення права користування земельними ділянками попереднього землекористувача було прийнято Хмільницькою міською радою лише 26.03.2021року, зареєстровано у реєстрі 14.05.2021 року т а 09.04.2021 року.

Крім того зазначає, що збитки позивачем обчислено за 2018, 2019, 2020 та 2021 роки, виходячи з нормативно грошової оцінки за 2021 рік, відтак, наведений у позові розрахунок є необґрунтованим та недоведеним.

Вказує на відсутність доказів фактичного користування ОСОБА_1 спірними земельними ділянками, просить відмовити у задоволенні позову та скасувати застосовані у справі заходи забезпечення позову.

09 грудня 2022 року Хмільницька міська рада Вінницької області подала відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Кучерява І. П. підтримала викладене в апеляційній скарзі, просила її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник Хмільницької міської ради Вінницької області Буликова Н. А. заперечила проти доводів апеляційної скарги, просила рішення суду залишити без змін.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення не в повній мірі відповідає вимогам закону.

По справі встановлено наступні обставини:

- Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 01.10.2007 року укладеного між Хмільницькою міською радою (орендодавець) та Акціонерним товариством промислово-торговою компанією "Вирій" (орендар), орендодавець передав, а орендар набув право оренди земельної ділянки загальною площею 10855,0 кв.м. з земель запасу міста, що знаходиться на території Хмільницької міської ради Вінницької області, а саме в АДРЕСА_1 , для обслуговування власного нерухомого майна складських будівель. В оренду передається земельна ділянка в двох частинах: 7955,0 кв.м. по АДРЕСА_3 ; 2900,0 кв.м. по АДРЕСА_3 . Грошова нормативна оцінка земельної ділянки земельної ділянки площею 7955,0 кв.м. становить 557463,07 гривень. Договір укладено на 25 років строком до 01.02.2032 року. При зміні орендаря договір оренди чинності не зберігає. Орендна плата за земельну ділянку площею 7955,0 кв.м. становить 6132,09 гривень та площею 2900,0 кв.м. становить 2461,64 гривень щорічно п. 2.8 Договору (а.с. 24-31, т.1, а.с. 21-31, т.3).

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 10.10.2007 року укладеного між Хмільницькою міською радою (орендодавець) та Акціонерним товариством промислово-торговою компанією "Вирій" (орендар), орендодавець передав, а орендар набув право оренди земельної ділянки загальною площею 509,0 кв.м. з земель запасу міста, що знаходиться на території Хмільницької міської ради Вінницької області, а саме в АДРЕСА_2 , для підприємницької діяльності. Договір укладено на 25 років строком до 01.09.2032 року (п. 2.2 Договору). При зміні орендаря договір оренди чинності не зберігає. Орендна плата становить 3838,64 гривень (п. 2.3 Договору) (а.с. 21-31, т.2).

11.07.2013 року між Приватним акціонерним товариством промислово-торгова компанія "Вирій" та ОСОБА_1 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі продажу будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, яка знаходиться в оренді площею 0,2900 га, цільове призначення земельної ділянки: 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, кадастровий номер :00:008:0340 (а.с. 19 20, т. 1).

Як вбачається з довідки Управління містобудування та архітектури Хмільницької міської ради, рішенням Хмільницької міської ради № 2381 від 05.11.2015 року вулицю Жданова у м. Хмільнику перейменовано на Північну (а.с.18, т.1).

11.07.2013 року між Приватним акціонерним товариством промислово-торгова компанія "Вирій" та ОСОБА_1 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі продажу будівель та споруд, що розташовані за адресою - АДРЕСА_1 на земельній ділянці, яка знаходиться в оренді площею 0,7955 га, цільове призначення земельної ділянки: 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, кадастровий номер :00:008:0339 (а.с. 19-20, т.3).

11.07.2013 року між Приватним акціонерним товариством промислово-торгова компанія "Вирій" та ОСОБА_1 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі продажу ресторану " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що розташований за адресою - АДРЕСА_2 на земельній ділянці, яка знаходиться в оренді площею 0,0509 га, цільове призначення земельної ділянки: 03.08 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, кадастровий номер :00:006:0466 (а. с. 18 20, т. 2).

Рішенням 9 сесії Хмільницької міської ради 8 скликання № 387 від 26.03.2021 року (а. с. 32-35, т. 1, а.с. 32-33, т.2), ухвалено: - припинити право ПАТ ПТК "Вирій" (раніше АТ ПТК "Вирій") (ідентифікаційний код 20107480) користування земельними ділянками: площею 509,0 кв.м. у в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :00:006:0466 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування; загальною площею 1,0855 га в двох частинах: - площею 0,7955 га, кадастровий номер :00:008:0339; - площею 0,2900 га, кадастровий номер :00:008:0340 у АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 (до перейменування АДРЕСА_3 ), надані для здійснення підприємницької для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02); та розірвати укладені договори оренди цих земельних ділянок; надати їх ОСОБА_1 в користування на умовах оренди, укласти відповідні договори оренди та встановити плату.

Виконавчим комітетом Хмільницької міської ради 09.04.2021 року надіслано ОСОБА_1 лист пропозицію на укладання договорів оренди землі від 09.04.2021 року, два примірники договору оренди від 06.04.2021 року за № 75-21, два примірники договору оренди від 06.04.2021 року за № 76-21, що підтверджується копією листа №870/01-18 від 09.04.2021 року, рекомендованим повідомленням про вручення, фіскальним чеком та описом вкладення (а.с. 36-38, т.1, а.с. 34-36, т.2), який вона отримала 14.04.2021 року (а.с. 39, 40, т. 1).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :00:008:0339 площею 7955,0 кв.м. ( АДРЕСА_4 ) станом на 17.03.2021 року становить 2257708,55 гривень, що підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформованим 17.03.2021 року відділом у Хмільницькому районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області (а.с. 37, 38, т.3).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :00:006:0466 площею 509,0 кв.м. ( АДРЕСА_2 ) станом на 17.03.2021 року становить 963669,34 гривень, що підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформованим 17.03.2021 року відділом у Хмільницькому районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області (а.с. 39, 40, т.2).

Комісією Хмільницької міської ради з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам 05.11.2021 року визначено збитки, заподіянні використанням ОСОБА_1 земельних ділянок без відповідного оформлення та нараховано наступний розмір збитків за період з листопада 2018 року по листопад 2021 року:

- земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 75 636, 68 гривень (а.с. 3 13, т. 1, справа № 149/643/22);

- земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 у розмірі 87 131, 73 гривень (а.с. 1 11 т.2, справа № 149/643/22);

- земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 204 134, 47 гривень (а.с. 1 11 т.3, справа № 149/645/22 ).

Про роботу комісії ОСОБА_1 повідомлена листом від 29.09.2021 року, № 2092/01-18, що підтверджується копіями листа, фіскального чека та опису вкладення у цінному листі (а.с. 43. 44, т. 1, а.с. 43,44, т.2, а.с. 41, 42, т. 3).

Рішеннями виконкому Хмільницької міської ради від 06.12.2021 року № 633, № № 634, № 635 затверджено акт комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (а.с.47, т.2).

Між сторонами виник спір про стягнення з ОСОБА_1 (як власника будівель, розміщених на земельних ділянках комунальної власності) на користь Хмільницької міської ради Вінницької області коштів за фактичне користування земельними ділянками, які виражені у формі збитків, нанесених місцевому бюджету Хмільницької міської ради внаслідок неодержання нею доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Механізм відчуження речових прав на житловий будинок, будівлю, споруду та прав на земельну ділянку під ними у національному законодавстві визначений в статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України.

Частиною 1 статті 377 ЦК визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з частинами 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України (далі - ЗК) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За змістом частини 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі" до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

У розумінні наведених положень законодавства при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони у зобов`язанні.

Так у постанові Верховного Суду України від 12.10.2016 у справі № 6-2225цс16 зроблено правовий висновок, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) (частина перша статті 377 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. За приписом цієї частини визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на відповідні житловий будинок, будівлю чи споруду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №910/20774/17. При цьому Верховний Суд наголошує, що у разі переходу права власності на нерухомість заміна орендаря земельної ділянки у відповідному чинному договорі оренди землі відбувається автоматично, в силу прямої норми закону, незалежно від того, чи відбулося документальне переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін у договір стосовно орендаря, оскільки переоформлення лише формально відображає те, що прямо закріплено в законі.

З моменту переходу права власності на розташоване на земельній ділянці нерухоме майно до нового власника у правовідносинах користування земельною ділянкою, на якій знаходиться це майно, відбувається фактична заміна землекористувача: права й обов`язки землекористувача переходять до нового власника відповідного нерухомого майна (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 263/6022/16-ц).

Такий же принцип слідування юридичної долі земельної ділянки долі нерухомості застосовано у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.11.2019 у справі № 150/300/16, від 27.11.2019 у справі № 461/2328/16-ц, від 15.01.2020 у справі № 204/9373/14-ц, від 01.07.2020 у справі № 2-95/12, від 15.07.2020 у справі № 127/2061/16-ц.

Отже, з огляду на зміст статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України, безумовним є принцип слідування юридичної долі земельної ділянки долі розміщеного на ній об`єкту нерухомості.

В справі яка розглядається, ОСОБА_1 на підставі:

- договору купівлі-продажу від 11.07.2013 року, укладеному із Приватним акціонерним товариством промислово-торгова компанія "Вирій" набула право власності на будівлі та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , які розташовані на земельній ділянці, яка знаходиться в оренді площею 0,2900 га, цільове призначення земельної ділянки: 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, кадастровий номер :00:008:0340 (а.с. 19 20, т. 1);

- договору купівлі-продажу від 11.07.2013 року, укладеному із Приватним акціонерним товариством промислово-торгова компанія "Вирій" набула право власності на будівлі та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці, яка знаходиться в оренді площею 0,7955 га, цільове призначення земельної ділянки: 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, кадастровий номер :00:008:0339 (а.с. 19-20, т.3);

- договору купівлі-продажу від 11.07.2013 року, укладеному із Приватним акціонерним товариством промислово-торгова компанія "Вирій" набула право власності на будівлі та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці, яка знаходиться в оренді площею 0,0509 га, цільове призначення земельної ділянки: 03.08 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, кадастровий номер :00:006:0466 (а. с. 18 20, т. 2).

Договір оренди земельної ділянки від 01.10.2007 року, укладений між Хмільницькою міською радою (орендодавець) та Акціонерним товариством промислово-торговою компанією "Вирій" (орендар), про оренду земельної ділянки загальною площею 10855,0 кв.м. в двох частинах: 7 955,0 кв.м. по АДРЕСА_3 ; 2 900,0 кв.м. по АДРЕСА_3 ., був зареєстрований у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії «Центру ДЗК» 22 жовтня 207 року за № 59 (а.с.24-31, т.1).

Договір оренди земельної ділянки від 10.10.2007 року, укладений між Хмільницькою міською радою (орендодавець) та Акціонерним товариством промислово-торговою компанією "Вирій" (орендар), про оренду земельної ділянки загальною площею 509,0 кв.м. в АДРЕСА_2 , був зареєстрований у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії «Центру ДЗК» 26 грудня 2007 року за № 72(а.с. 21-31, т.2).

Як встановлено судом першої інстанції, Рішенням 9 сесії Хмільницької міської ради 8 скликання № 387 від 26.03.2021 року було прийнято рішення про припинення права оренди ПАТ ПТК «Вирій» земельних ділянок та розірвання укладених з ним договорів оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:008:0340 площею 2 900,0 кв.м. по АДРЕСА_1 , земельної ділянки кадастровий номер :00:008:0339 площею 7 955,0 кв.м. . по АДРЕСА_1 , земельної ділянки кадастровий номер :00:006:0466 площею 509,0 кв.м. по АДРЕСА_2 у зв`язку із набуттям ОСОБА_1 права власності на будівлі та споруди, розташовані на цих земельних ділянка, передати їх у користування на праві оренди ОСОБА_1 (а.с. 32-35, т. 1, а.с. 32-33, т.2).

Однак, з огляду на приписи ст. 654 ЦК України, прийняте таке рішення сесії Хмільницької міської ради Вінницької області є лише волевиявленням на надання згоди на розірвання договору оренди уповноваженого органу, яке не має юридичного наслідку розірвання договору, оскільки сторонами не вчинено дій, спрямованих на реалізацію вказаного рішення з подальшою державною реєстрацією припинення права оренди ПАТ ПТК «Вирій», що визнається сторонами та було підтверджено представником позивача в судовому засіданні апеляційного суду.

З урахуванням викладеного, невірним та таким що не відповідає приписам статті 654 ЦК України є висновок суду першої інстанції про те, що з огляду на зміст пунктів 2.2. договору оренди землі від 01.10.2007 року та від 10.10.2007 року, в яких зазначено, що «При зміні орендаря договір оренди чинності не зберігає» до ОСОБА_1 не перейшли права та обов`язки попереднього землекористувача, адже зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, тобто, як уже зазначалося вище, припинення права оренди ПАТ ПТК «Вирій» мало відбутися у тій самій формі і порядку, що й договору оренди, тобто мала відбутися реєстрація припинення оренди за попереднім землекористувачем.

Відтак, до ОСОБА_1 з моменту переходу права на будівлі (споруди) перейшло право оренди земельних ділянок, на яких вони розташовані, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, а саме:

-на земельну ділянку кадастровий номер :00:008:0340 площею 2 900,0 кв.м. по АДРЕСА_1 ;

- на земельну ділянку кадастровий номер :00:008:0339 площею 7 955,0 кв.м. . по АДРЕСА_1 ;

- на земельну ділянку кадастровий номер :00:006:0466 площею 509,0 кв.м. по АДРЕСА_2 .

Отже, суд першої інстанції вірно встановивши обставини справи, дійшов суперечливого висновку про те, що кошти за користування земельними ділянками, на яких розміщені належні на праві власності ОСОБА_1 будівлі та споруди, є збитками в розумінні статей 22, 1166 ЦК України.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом указаних приписів Цивільного кодексу України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).

Проте, з огляду на встановлені обставини чинності договору оренди землі від 1 жовтня 2007 року укладеного між Хмільницькою міською радою (орендодавець) та Акціонерним товариством промислово торговою компанією «Вирій» щодо земельних ділянок площею 0,7955 га кадастровий номер :00:008:0339; - площею 0,2900 га кадастровий номер :00:008:0340, у АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 (до перейменування АДРЕСА_3 ), та договору оренди землі від 10 жовтня 2007 року щодо земельної ділянки площею 509,0 кв.м. кадастровий номер :00:006:0466, права та обов`язки орендаря за яким перейшли до відповідача ОСОБА_1 , тобто, наявності між сторонами зобов`язальних (договірних) правовідносин, висновок суду першої інстанції про те, що стягненню з відповідача ОСОБА_1 в якості коштів за фактичне землекористування підлягають збитки, - є невірним.

Верховний Суду неодноразово вказував на необхідність застосування класичного принципу jura novit curia («суд знає закон»). Зокрема, в постанові великої Палати Верховного Суду від 15 червня2021 року у справі № 904/5726/19, суд зазначив наступне:

«6.56. У процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

6.57. Таким чином, при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець указує саме на «норму права», що є значно конкретизованим, аніж закон. Більше того, з огляду на положення ГПК України така функціональність суду носить імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходять своє відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній й резолютивній частинах.

6.58. Отже, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia.»

Апеляційний суд, з огляду на те, що позивач посилався одночасно як на підставу своїх вимог і на положення статей, що регулюють перехід права на земельну ділянку при переході права власності на будівлі (споруди) (стаття120 ЗК України, стаття 377 ЦК України) та на норми, що регулюють питання відшкодування збитків (статті 22, 1166 ЦК України, статті 156, 157 ЗК України, Постанову КМУ № 284 "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам"), вважає за можливе застосувати в даному випадку da mihi factum, dabo tibi jus (суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору).

Відтак, оскільки з огляду на зміст статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України, юридична доля земельної ділянки долі слідує за розміщеним на ній об`єктом нерухомості, апеляційний суд приходить до висновку, що розмір коштів за фактичне землекористування земельними ділянками, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 , слід визначити, виходячи з умов договорів оренди цих земельних ділянок, укладених з попереднім власником будівель (споруд) ПАТ ПТК «Вирій».

Апеляційний суд наводить власний розрахунок сум, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача:

В пункті 2.3 договору оренди земельної ділянки від 01.10.2007 року укладеного між Хмільницькою міською радою (орендодавець) та Акціонерним товариством промислово-торговою компанією "Вирій" (орендар), орендна плата за земельну ділянку по АДРЕСА_3 площею 7 955,0 кв.м. становить 6 132,09 гривень щорічно, а за земельну ділянку по АДРЕСА_3 площею 2 900,0 кв.м. становить 2 461,64 гривень щорічно.

В пункті 2.3 договору оренди земельної ділянки від 10.10.2007 року укладеного між Хмільницькою міською радою (орендодавець) та Акціонерним товариством промислово-торговою компанією "Вирій" (орендар), орендна плата за земельну ділянку по АДРЕСА_2 , площею 509,0 кв.м., становить 3 838,64 гривень щорічно.

Отже, з урахуванням принципу диспозитивності, за період з листопада 2018 року по листопад 2021 року (3 роки), стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає:

- за фактичне землекористування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - 18 396 гривень (6 132,09 гривень * 3 = 18 396);

- за фактичне землекористування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - 7 384 гривень (2 461,64 гривень * 3 = 7 384);

- за фактичне землекористування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 - 11 515, 92 гривень (3 838,64 гривень * 3 = 11 515,92).

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження, а ухвалене по справі рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що постановлене з невірним застосуванням норм матеріального права та невідповідністю висновків суду встановленим фактичним обставинам справи (ч.1 ст. 376 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), відтак апеляційним судом надано відповідь на основні доводи та заперечення сторін, які стосуються предмета та підстав позову..

Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, тому апеляційний суд в порядку частини 13 статті 141 ЦПК України змінює розподіл судових витрат.

Так, при зверненні до суду позивач сплатив 11 745, 54 грн судового збору за подання позовів та заяв про забезпечення позовів (а.с. 1,75, т.1; а.с. 12,68, т.2; а.с. 12, 63, т.3).

З урахуванням принципу пропорційності, до задоволення підлягає 10, 17 % вимог від заявлених: 37 296, 84 грн (розмір вимог що підлягають до задоволення), х 100 / 366 902, 88 грн (розмір заявлених вимог) = 10, 17 %.

Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 10, 17 % понесених ним судових витрат, що становить 1 194, 52 грн: 11 745, 54 грн (розмір понесених судових витрат) х 10, 17 % задоволених вимог = 1 194, 52 грн.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатила 11 164, 50 грн судового (а. с. 180, т.4), апеляційну скаргу задоволено на 89,83%, відтак стягненню з позивача на її корсить підлягає 10 029 (десять тисяч двадцять дев`ять) гривень 07 копійок (11 164, 50 х 89,83%).

Виходячи з положень ч. 10 ст. 141 ЦПК України, з Хмільницької міської ради Вінницької області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 8 834 грн 55 коп. (10 029 грн 07 коп. 1 194 грн 52 коп.) у відшкодування понесених нею судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 листопада 2022 року скасувати та постановити нове:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Хмільницької міської ради Вінницької області кошти за фактичне землекористування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за період з листопада 2018 року по листопад 2021 року у розмірі 18 396 (вісімнадцять тисяч триста дев`яносто шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Хмільницької міської ради Вінницької області кошти за фактичне землекористування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за період з листопада 2018 року по листопад 2021 року у розмірі 7 384 (сім тисяч триста вісімдесят чотири) гривні 92 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Хмільницької міської ради Вінницької області кошти за фактичне землекористування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за період з листопада 2018 року по листопад 2021 року у розмірі 11 515 (одинадцять тисяч п`ятсот п`ятнадцять) гривень 92 копійки.

Стягнути з Хмільницької міської ради Вінницької області на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції в сумі 8 834 (вісім тисяч вісімсот тридцять чотири) гривні 55 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Хмільницька міська рада Вінницької області, , місце знаходження: - вулиця Столярчука, 10, м. Хмільник Вінницької області.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк

Повне судове рішення складено 27 січня 2023 року