Справа № 148/1378/22
Провадження № 22-ц/801/2209/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Алєксєєнко В. М.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Міхасішина І. В., Оніщука В. В.,

з участю секретаря судового засідання: Собцевої А. Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу особи, яка не брала участі в справі, Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 30 січня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Алєксєєнка В. М. в залі суду в місті Немирові Вінницької області,

в цивільній справі № 148/1378/22 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Михальчук Анатолій Іванович, до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , Тульчинський відділ актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про виключення відомостей про батька з актового запису,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Михальчук Анатолій Іванович, звернулась в суду з позовом до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , Тульчинського відділу актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про виключення відомостей про батька з актового запису.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що 24 березня 2017 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24 березня 2017 року Серії НОМЕР_1 , видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №438.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_1 народилася дитина - ОСОБА_4 . Так як ОСОБА_1 ОСОБА_2 знаходились у шлюбі на той час, відповідач був записаний батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 24.05.2018, актовий запис №2291.

21 лютого 2019 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Червонозаводським районним судом м. Харкова визнано недійсним з 24 березня 2017 року і актовий запис про шлюб № 438 анульовано Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

14 січня 2022 року висновком генотипоскопічного дослідження від 14.01.2022 №34100 встановлено, що з ймовірністю 99,999999% ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

11.08.2022, за місцем тимчасового проживання, біологічні батьки ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , звернулись до Тульчинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) із спільною заявою в порядку ст. 126 Сімейного кодексу України про визнання ОСОБА_3 батьком ОСОБА_4 у чому їм було відмовлено, згідно з копією листа №286-21.18-38 від 11.08.2022.

За наведених обставин, позивачка просить виключити з актового запису відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як батька, з актового запису №2291 від 24.05.2018 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зобов`язати орган державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказавши, що його батьком є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та видати нове свідоцтво про народження, зазначивши його прізвище, ім`я та по батькові - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 30 січня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Виключено відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як батька, з актового запису №2291 від 24.05.2018 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зобов`язано орган державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказавши, що його батьком є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та видати нове свідоцтво про народження, зазначивши його прізвище, ім`я та по батькові - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_2 не є біологічним батьком дитини та враховуючи визнання ним позову, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про виключення з актового запису відомостей про ОСОБА_2 як про батька необхідно задовольнити, виключити усі відомості про батька, з актового запису №2291 від 24.05.2018 року, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухваленим рішенням, Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 23.10.2023 засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги тим, що відділ не було залучено до участі в справі, а постановлене рішення впливає на його обов`язки щодо внесення актового запису, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення з урахуванням усіх істотних обставин справи та відповідно до цивільно-правових норм з урахуванням вимог статті 123 Сімейного кодексу України. Одночасно скаржником заявлено клопотання про залучення до участі в цій справі Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕОМЕД 2007».

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року вказану справу передано до розгляду у складі колегії суддів: суддя-доповідач Войтко Ю. Б., судді: Міхасішин І. В., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26 жовтня 2023 року поновлено особі, яка не брала участі в розгляді справи, Солом`янському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) строк на апеляційне оскарження рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 30 січня 2023 року. Апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати скаржником судового збору.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 09 листопада 2023 року після усунення недоліків апеляційної скарги відкрито апеляційне провадження у цій справі, визначено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду від 27 листопада 2023 року залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕОМЕД 2007», справу призначено до розгляду з повідомленням учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що сторони у справі не повідомила суд про те, що дитина була народжена в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій при перенесенні в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого подружжям (чоловіком та дружиною) в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, а державна реєстрація народження проведена з урахуванням частини другої статті 123 СК України.

Скаржник посилається на те, що 24.05.2018 до Солом`янського ВДРАЦС у місті Києві ЦМУ (м. Київ) звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для проведення державної реєстрації народження дитини чоловічої статті , народженої в результаті застосування репродуктивних технологій шляхом сурогатного материнства.

До заяви про реєстрацію народження батьками було подано заяву про реєстрацію народження дитини відповідно до частини другої статті 123 СК України, медичне свідоцтво про народження дитини сурогатною матір`ю ( ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ), заяву про надання згоди сурогатною матір`ю про зазначення батьками дитини подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , довідку про генетичну спорідненість батьків (матері чи батька) з плодом, видану ТОВ «НЕОМЕД 2007» в якій зазначено, що при лікувальній програмі ДРТ використано яйцеклітини ОСОБА_1 , та сперматозоїди ОСОБА_2 , що свідчить про те що запліднений ембріон у порожнину матки сурогатної матері був утворений шляхом об`єднання яйцеклітин ОСОБА_1 та сперматозоїдів ОСОБА_2 .

З урахуванням поданих документів Солом`янським ВДРАЦС у місті Києві ЦМУ (м. Київ) було проведено державну реєстрацію народження дитини ОСОБА_4 , про що складено відповідний актовий запис про народження дитини №2291 від 24.05.2018, в якому містяться відомості про проведення реєстрації на підставі та в порядку частини другої статті 123 СК України, з вказівкою про те, що матір`ю за медичним свідоцтвом про народження № 2061 від 23.05.2018 року є громадянка ОСОБА_6 , підтвердженням того, що генетичним батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є вказані у відмітках в актовому записі відомості про генетичну довідку №129 від 23.05.2018, видану медичним центом Мати і дитя «ТОВ Неомед».

Скаржник вважає, що визнання батьківства в судовому порядку при неповному дослідженні усіх обставин справи, призвело до ухвалення судом незаконного та необґрунтованого рішення, з урахуванням лише однієї довідки про генетичну спорідненість, без дослідження того, яким чином відбувалось запліднення сурогатної матері ембріона, який відповідно до наданих довідок був утворений при поєднанні яйцеклітин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які на момент звернення та запліднення сурогатної матері були подружжям.

Зауважує, що в рішенні суду було визначено факт батьківства третьої особи, що є порушенням норм матеріального права, оскільки з такою вимогою він повинен був звернутись як позивач, крім того резолютивна частина рішення не містить факту встановлення батьківства, а зазначає лише про необхідність вказати третю особу як батька дитини.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

Впродовж встановленого судом строку від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Огородника В. В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому, просить відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що при зверненні до суду з позовом позивачкою були дотримані вимоги ст. 138 СК України і встановлення батьківства у судовому порядку не вимагається, тому суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права і виніс по суті спору справедливе та законне рішення, яке скасуванню не підлягає.

Представник Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить вказану справу розглядати за відсутності представника відділу з урахуванням вимог, викладених в апеляційній скарзі, та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕОМЕД 2007» в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника товариства за наявними в матеріалах справи документами.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Огородник В. В., третя особа ОСОБА_3 проти вимог апеляційної скарги заперечили, просили залишити в силі рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.03.2017, який рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.02.2019 визнано недійсним.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 24.05.2018 Солом`янським районним відділом у м. Київ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, встановлено, що відповідно до статті 133 СК України проведено державну реєстрацію народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблено відповідний актовий запис № 2291. У цьому свідоцтві зазначено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є: мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_2 .

Згідно з висновком генотипоскопічного дослідження від 14.01.2022 року №34100 встановлено, що з ймовірністю 99,999999% ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не є біологічним батьком дитини та визнання ним позову, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про виключення з актового запису відомостей про ОСОБА_2 як про батька підлягає задоволенню, шляхом виключення усіх відомостей про батька, з актового запису №2291 від 24.05.2018, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на повагу до приватного і сімейного життя.

Відповідно до частини сьомої статті 281 ЦК України повнолітні жінка або чоловік мають право за медичними показаннями на проведення щодо них лікувальних програм допоміжних репродуктивних технологій згідно з порядком та умовами, встановленими законодавством.

Відповідно до статті 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (частини перша та друга статті 136 СК України).

Згідно з частиною першою статті 123 СК України, у разі народження дружиною дитини, зачатої в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, здійснених за письмовою згодою її чоловіка, він записується батьком дитини.

Головною умовою правомірності надання медичної допомоги та проведення будь-якого медичного втручання є добровільна згода на це відповідної особи.

Принцип інформованої згоди виражений у таких міжнародних актах, як Лісабонська декларація Всесвітньої медичної асоціації про права пацієнтів, Декларація про розвиток прав пацієнтів в Європі, Декларація про політику у сфері забезпечення прав пацієнта в Європі, якою, зокрема визначено, що інформована усвідомлена згода пацієнта є попередньою умовою будь-якого медичного втручання.

У Європейській хартії прав пацієнтів передбачено право на отримання будь-якої інформації про свій стан здоров`я, про медичні послуги і способи отримання цих послуг, а також про все, що доступно завдяки науково-технічному прогресові.

Статтею 43 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» передбачена згода інформованого відповідно до статті 39 цих Основ пацієнта необхідна для застосування методів діагностики, профілактики та лікування. Згода пацієнта чи його законного представника на медичне втручання не потрібна лише у разі наявності ознак прямої загрози життю пацієнта за умови неможливості отримання з об`єктивних причин згоди на таке втручання від самого пацієнта чи його законних представників. Пацієнт, який набув повної цивільної дієздатності і усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними, має право відмовитися від лікування.

Ураховуючи наведене для проведення будь-якого медичного втручання необхідна добровільна згода на це відповідної особи, виключенням є лише наявність ознак прямої загрози життю пацієнта за умови неможливості отримання з об`єктивних причин згоди на таке втручання.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» застосування штучного запліднення та імплантації ембріона здійснюється згідно з умовами та порядком, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за медичними показаннями повнолітньої жінки, з якою проводиться така дія, за умови наявності письмової згоди подружжя, забезпечення анонімності донора та збереження лікарської таємниці.

Отже, повнолітні жінка або чоловік мають право на проведення щодо них лікувальних програм допоміжних репродуктивних технологій згідно з порядком та умовами, встановленими законодавством. Умови і порядок застосування штучного запліднення та імплантації ембріона визначаються Міністерством охорони здоров`я України.

Відносини між пацієнтами (жінками, чоловіками) та закладами охорони здоров`я, які забезпечують застосування методик ДРТ, регулюються Порядком, який визначає механізм та умови застосування методик допоміжних репродуктивних технологій.

Так, Порядком визначено, що під ДРТ розуміються методики лікування безпліддя, за яких маніпуляції з репродуктивними клітинами, окремі або всі етапи підготовки репродуктивних клітин, процеси запліднення і розвитку ембріонів до перенесення їх у матку пацієнтки здійснюються в умовах in vitro (пункт 1.2 Порядку).

У розділі І «Загальні положення» Порядку визначено, що питання щодо застосування методик ДРТ вирішується після оформлення заяви пацієнта/пацієнтів щодо застосування допоміжних репродуктивних технологій за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку (далі - Заява пацієнта щодо застосування допоміжних репродуктивних технологій), медичного огляду та відповідного обстеження (пункт 1.8).

У Заяві пацієнта щодо застосування ДРТ слід вказати, на яку саме методику допоміжної репродуктивної технології пацієнт надає згоду в чітко визначеному для цього місці в нормативній формі.

У справі, яка переглядається, установлено, що в результаті застосування ДРТ з перенесенням ембріонів у порожнину матки сурогатної матері ОСОБА_6 у сторін - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Отже дитина ОСОБА_4 була народжена в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій при перенесенні в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого подружжям (чоловіком та дружиною) в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, а державна реєстрація народження проведена з урахуванням частини другої статті 123 СК України, з вказівкою про те, що матір`ю за медичним свідоцтвом про народження № 2061 від 23.05.2018 року є громадянка ОСОБА_6 , підтвердженням того, що генетичним батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є вказані у відмітках в актовому записі відомості про генетичну довідку №129 від 23.05.2018, видану медичним центом «Мати і дитя» ТОВ «НЕОМЕД 2007».

Згідно листа ТОВ «НЕОМЕД 2007» за вих. № 408 від 03.10.2023 та Довідки про генетичну спорідненість батьків (матері чи батька) з плодом № 70 від 02.10.2023 встановлено, що 19.05.2017 між Товариством та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладався Договір СМ 415/Р1.

За рішенням ОСОБА_1 , в програмі застосовується біологічний матеріал ембріон, який культивований з біологічного матеріалу пацієнтів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Право на розпорядження біологічним матеріалом Миргородська Ольга Юріївна реалізує шляхом пред`явлення Довіреності від ОСОБА_3 . Вагітність у сурогатної матері настала.

Також зазначено, що медична документація Товариства, що міститься в ній обробляється Медичною інформаційною системою (Надалі МІС). Під час розгляду звернення встановлено факт технічного збою в МІС дати та прізвища особи, якій належать сперматозоїди, що спричинило некоректне відображення інформації в Довідці про генетичну спорідненість батьків з плодом. Товариство просить Довідку про генетичну спорідненість батьків (матері чи батька) з плодом за № 129 від 23.05.2018 вважати недійсною.

Згідно з частиною п`ятою статті 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

Аналіз положень статті 136 СК України дає підстави для висновку, що в судовому порядку батьківство (материнство) може бути оспорено як у випадках, коли в акті про реєстрацію народження батьками дитини вказано осіб, які уклали між собою шлюб, так і тоді, коли батьками дитини при реєстрації встановлення батьківства на підставі спільної заяви батька й матері дитини записано осіб, які в шлюбі не перебувають. Однак у будь-якому разі не можуть бути задоволені вимоги про оспорювання свого батьківства, пред`явлені особою, записаною батьком за її заявою або за спільною заявою з матір`ю дитини, якщо в момент подачі заяви їй було відомо, що фактично вона не є батьком цієї дитини (Постанова Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі № 201/6658/18 (провадження № 61-8844св21)).

Закріплення таких правових гарантій захисту прав дитини цілком логічне та обґрунтоване, оскільки, якщо чоловік добровільно визнав своє батьківство, знаючи про те, що він не є біологічним батьком, то його права не вважаються порушеними.

Разом з тим апеляційний суд вважає, що не є порушеними в даній справі права позивача, за захистом яких вона звернулася до суду. При цьому відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові, іу разі з`ясування обставин відсутності порушеного права позивача, судам не потрібно вдаватись до оцінки спірного правочину на предмет його відповідності положенням законодавства.

Порушенням розуміється такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04.08.2021 у справі № 910/3372/19, предмет і підстави позову визначаються самостійно позивачем і суд не може виходити за межі відповідних вимог.

На суд покладено обов`язок вирішити наявний між сторонами спір з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів відповідних осіб. У той же час, предмет та підстави позову визначаються та можуть в установленому порядку змінюватися тільки позивачем, тоді як суд позбавлений права на відповідну процесуальну ініціативу.

При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Отже як встановлено судом, саме за рішенням ОСОБА_1 з наявних ембріонів в програмі застосований біологічний матеріал ембріон, який культивований з біологічного матеріалу пацієнтів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а тому на момент подачі спільної заяви з відповідачем їй було відомо, що фактично відповідач ОСОБА_2 не є батьком цієї дитини.

Крім того, слушними є доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуваним рішенням визначено факт батьківства третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 , що є порушенням норм процесуального права, оскільки ОСОБА_3 до суду з такими вимогами не звертався.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте з неповним з`ясуванням обставин справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи і як наслідок неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, в силу вимог статті 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Отже з ОСОБА_1 на користь Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) підлягає стягненню судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги в сумі 1 488 грн 60 коп.

Керуючись ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 30 січня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Михальчук Анатолій Іванович, до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , Тульчинський відділ актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про виключення відомостей про батька з актового запису відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) грн 60 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 грудня 2023 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. В. Міхасішин

В. В. Оніщук