Справа № 569/437/23
У Х В А Л А

про направлення справи за підсудністю

13 січня 2023 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Кучина Н.Г., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СС Лоун», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм», Товариства з обмеженою відповідальністю «Міліоан» про захист прав споживача, визнання недійсними кредитних договорів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Михайлова Володимира Олександровича звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СС Лоун», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм», Товариства з обмеженою відповідальністю «Міліоан» про захист прав споживача, визнання недійсними кредитних договорів.

Дослідивши позовну заяву і ознайомившись із наданими матеріалами, суд дійшов до наступних висновків.

В силу вимог ч. 2 с. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Із позовної заяви вбачається, що жоден із відповідачів не знаходиться в м. Рівне, а тому вказана справа не підсудна Рівненському міському суду Рівненської області.

В позовній заяві, позивач, посилаючись на ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» вважає, що він є споживачем послуг.

В даному випадку таке твердження позивача суд визнає помилковим з наступних підстав.

Враховуючи визначення термінів, наведених у Законі України «Про захист прав споживачів», а також положення ст.3, ст.12 цього ж Закону, споживачем є громадянин, який придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб на підставі договору - усної чи письмової угода між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за якими здійснюються купівля-продаж, роботи та послуги.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п.1 Постанови Пленуму ВСУ № 5, при вирішенні справ за позовами про захист прав споживачів суди мають виходити насамперед із положень Закону України «Про захист прав споживачів». Споживачем, права якого захищаються на підставі цього Закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на недійсності правочинів і при цьому позивач вказує, що він не підписував ані фізично, ані накладанням ЕЦП жодного кредитного договору, а також заяви про прийняття такої пропозиції в електронній формі, тому, в контексті положень Закону України «Про захист прав споживачів», позивач не може розглядатися як споживач по пред`явленому ним позову.

Крім того, у позовній заяві відсутні посилання на норми ЦПК України, якими керувався позивач при обранні територіальної підсудності для звернення до суду за захистом своїх порушених прав, окрім того, що назва позовної заяви вказана - про захист прав споживачів, виходячи з чого, суд дійшов висновку, що позов подається відповідно до положень ч. 5 ст. 28 ЦПК України, згідно якої позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Враховуючи, що питання про визнання кредитних договорів недійсними на вказаний спір не поширюється Закон України «Про захист прав споживачів», так як підстави поданого позивачем позову зводяться до того, що позивач не є споживачем послуг, оскільки не підписував та не укладав договорів, а тому позивач не має процесуальних підстав для подання даного позову за зареєстрованим місцем свого проживання чи перебування або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

З урахуванням зазначеного та враховуючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для розгляду зазначеної справи цим судом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 цього Кодексу).

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що місцезнаходження відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «СС Лоун», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» територіально відносяться до Голосіївського району м. Києва, а відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Міліоан» - до Шевченківського району м. Києва, суд приходить до висновку про передачу справи за підсудністю до належного суду, а саме до Голосіївського районного суду м. Києва, тобто за місцезнаходженням відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «СС Лоун», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» .

Керуючись ст. ст. 27,31, 187 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СС Лоун», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм», Товариства з обмеженою відповідальністю «Міліоан» про захист прав споживача, визнання недійсними кредитних договорів- направити за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва (вулиця Полковника Потєхіна, 14А, Київ, 03127).

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина