19.12.2023 Справа № 363/3433/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2023 року м. Вишгород
Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Баличевої М.Б., за участю секретаря Василенко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування,-
27.06.2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Іванченко О.О. звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просив визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно на за законом та на за заповітом після смерті ОСОБА_2 , що складається з житлового будинку, загальною площею 72,1 кв.м., із них: житлової площі 32,6 кв.м., площі допоміжних приміщень 26,6 кв.м., площі літніх неопалювальних приміщень 12,9 кв.м., та належних до нього господарських та побутових будівель і споруд: сарай «В», погріб «під В», самай «Г», навіс «Е», гараж «Ж», огорожу «1-2,3,7,8», тротуари І, ІІ, каналізаційна споруда ІV, колодязь інженерних споруд VI, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.05.2023 року приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Грицаєнко Ю.І., заведена спадкова справа № 28/2023 до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з матеріалами спадкової справи, спадкоємцем, на 1/2 частку спадкового майна, за заповітом за законом є - ОСОБА_1 , який прийняв відповідно до пункту 3 статті 1268 Цивільного кодексу України шляхом постійно проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 25.05.2023 року до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Грицаєнко Ю.І., звернувся ОСОБА_1 з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 . 25.05.2023 року постановою приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Грицаєнко Ю.І. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії Позивачу щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності на спадкове майно за померлим. Окрім Позивача інших спадкоємців немає. Позивач вступив у фактичне володіння та управління житловим будинком, проте не може отримати Свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності на спадкове майно (житловий будинок із господарськими спорудами) за померлим.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 29.06.2023 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27.07.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач та представник позивача адвокат Іванченко О.О. у судове засідання не з`явилися, 19.12.2023 року через канцелярію суду подали клопотання про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, 08.08.2023 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_1 . (а.с.11)
16.12.2015 року секретарем Козаровицької сільської ради Вишгородського району Київської області Чиж І.О. посвідчено заповіт, згідно якого ОСОБА_2 заповідав ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в рівних частинах кожному на випадок його смерті усі його права та обов`язки, які йому належать на момент складення цього заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому, та усе інше його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право (а.с. 16).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , яке видане виконавчим комітетом Козаровицької сільської ради Вишгородського району Київській області, актовий запис № 17 (а.с.12).
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно.
Як вбачається із витребуваної судом копії спадкової справи № 28/2023 заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , із заявою про прийняття спадщини за законом 19.05.2023 р. звернувся син померлого ОСОБА_1 (а.с.66)
27.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Грицаєнко Ю.І. із заявою про видачу свідоцтв про прав на спадщину за законом (а.с. 75)
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.05.2023 року відмовлено у видачі ОСОБА_1 свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14, 77-78).
Як вбачається з технічного паспорта на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого 02.02.2023 року, КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації», вказаний житловий будинок побудовано у 1967 році (а.с. 20-24).
Відповідно до виписки з погосподарської книги № 5 від 07.06.2023 року виданої Димерською селищною радою Вишгородського району Київської області, головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , записано першим - ОСОБА_2 , після голови домогосподарстіва - ОСОБА_1 (а.с.13).
З Довідки КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в КП «Вишгородське БТІ» станом на 01.01.2013 р. не зареєстровано (а.с.24)
Матеріали справи містять також Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.15), будинкова книга (а.с. 17-19), Довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості (а.с. 25), копія спадкової справи № 28/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с. 64-115).
Відповідно до нотаріально завіреної заяви ОСОБА_4 про відсутність будь-яких претензій чи заперечень щодо оформлення ОСОБА_1 права власності в цілому на спадкове майно, що складається з житлового будинку, загальною площею 72,1 кв.м та належних до нього господарських та побутових будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до частини 3 статті 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частинами 1 та 2 статті 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Згідно статті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі квартиру, житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.
Згідно із пунктом 2 частини 2 статті 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Згідно із частиною 3 статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до частини 4 статті 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно дозаконодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.
На час побудови у 1967 році житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами у сільській місцевості облік фактичних господарств у селі, сімейний стан громадян, поголів`я тварин та інше реєструвався в погосподарських книгах. На кожне господарство відкривався окремий особовий рахунок, в якому відображалися, крім інших відомостей, також відомості про жилий будинок, що має поштовий номер, рік його побудування.
Зазначені погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (YPCP) із 1979 року, а тому записи у цих книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Лише з 1985 року, відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок державного обліку житлового фонду», почалася робота по проведенню обов`язкової реєстрації й технічної інвентаризації житлового фонду в сільських населених пунктах після прийняття будинків в експлуатацію державною приймальною комісією.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1967 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженою 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56.
Згідно з п. 6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року (була чинною до 13 грудня 1995 року), не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.
Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю.
Отже, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення прававласності у самого спадкодавця на момент набуття ним права власності, а також положеннями ЦК Української PCP 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української PCP від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок і обліку житлового фонду в Українській PCP».
Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженої наказом Міністра юстиції Української PCP № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, п. 45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української PCP № 1/5 від 19 січня 1976 року, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки.
Як вбачається з даних будинкової книги та технічного паспорту житловий будинок збудовано в 1967 році, сараї -в 1967 році та 1980 році відповідно та гараж - 1988 році.
Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.
Зважаючи на наведене, житловий будинок ОСОБА_2 , який перейшов у спадщину Позивачу, належав йому на праві власності і подальша зміна законодавства не позбавила його набутого права власності на житловий будинок, а спадкоємець має право на визнання за ним права власності саме на житловий будинок, як об`єкт спадкування після ОСОБА_2 .
Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Слід зазначити, що первинна реєстрація права власності на успадкований позивачем житловий будинок не провадилася, належні правовстановлюючі документа на нього відсутні, а тому це перешкоджає видачі свідоцтва про право власності на спадщину, із яким закон пов`язує здійснення права спадкування на нерухоме майно.
Отже, враховуючи вище викладене, слід дійти до висновку, що заявлена позовна вимога є підставною і обґрунтованою, оскільки житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належали спадкодавцю ОСОБА_2 , входить до складу спадкової маси та переходить до спадкоємця - Пироженка
На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно на за законом та на за заповітом після смерті ОСОБА_2 , що складається з житлового будинку, загальною площею та належних до нього господарських та побутових будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 247, 258-259, 352,354 ЦПК України, ст.ст. 356, 1216-1218,1220,1261, 1296,1297 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно на за законом та на за заповітом після смерті ОСОБА_2 , що складається з житлового будинку, загальною площею 72,1 кв.м., із них: житлової площі 32,6 кв.м., площі допоміжних приміщень 26,6 кв.м., площі літніх неопалювальних приміщень 12,9 кв.м., та належних до нього господарських та побутових будівель і споруд: сарай «В», погріб «під В», самай «Г», навіс «Е», гараж «Ж», огорожу «1-2,3,7,8», тротуари І, ІІ, каналізаційна споруда ІV, колодязь інженерних споруд VI, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення через Вишгородський районний суд Київської області.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 31.05.2023 року, орган, що видав 3228, РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 )

Відповідач: Димерська селищна рада ( , адреса: Київська область, Вишгородський район, смт. Димер, вул. Соборна, буд. 19)

Головуючий М.Б. Баличева