Справа № 761/7903/22
Провадження № 8/761/24/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренко Н.В.

за участю секретаря Бражніченко І.О.

представника заявника Стрільця Ю.П.

представника стягувача Палій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі суду в місті Києві заяву ОСОБА_3 про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами від 12.07.2022 року у справі №761/7902/22 за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_3 - адвокат Стрілець Юрій Петрович звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого 12.07.2022 року Шевченківського районного суду м. Києва у цивільній справі 761/7902/22 за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини в якій просить суд: скасувати судовий наказ від 12 липня 2023 року у справі № 761/7903/22 у зв`язку з нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення, яким відмовити стягувачу у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.04.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

У заяві зазначено, що як встановлено в ході розгляду справи № 761/7903/22, між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - Заявник) та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 14.07.2018 Шевченківським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у м. Києві зареєстровано шлюб. Під час спільного проживання в шлюбі у сторін народилась дитина: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 . Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06.09.2022 у справі № 761/7904/22, шлюб між сторонами було розірвано.

Заявником зазначено, що 12.07.2022 суддею Шевченківського районного суду м. Києва, Пономаренко Н.В. ухвалено судовий наказ у справі № 761/7903/22 про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.04.2022 і до досягнення дитиною повноліття, на момент ухвалення судового наказу від 12.07.2022 шлюб розрізано не було.

Заявник вважає, що судовий наказ від 12.07.2022 підлягає перегляду за нововиявленими обставинами та скасуванню, оскільки донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає з батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на повному його утриманні, що зокрема, підтверджується довідкою ЦНАП - інформація про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи за № 96179965 від 13.07.2023, медичною карткою поліклініки Шевченківського району, з чого слідує, що дитина проживає з батьком, паспортом громадянина України ОСОБА_3 . В свою чергу, особливої уваги заслуговує і інша деталь, а саме, стягувач довготривалий час проживає за межами території України, а з наявною інформацію в республіці Ізраїль, тобто окремо від спільної дитини. Тим самим, залишивши без потрібного материнського піклування та виховання, як дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , так і іншу неповнолітню дитину від першого шлюбу.

Тому, заявник ОСОБА_3 зазначає, що при видачі судового наказу від 12.07.2022, суду не було відомо про повне утримання та фактичне проживання дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із батьком та недобросовісну поведінку стягувача - матері, а тому вважає вказані обставини істотними та такими, що суттєво впливають на прийняте судом рішення, а саме, щодо судового наказу від 12.07.2022. а відтак просить переглянути його у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.07.2023 прийнято заява до розгляду та відкрито провадження у вказаній цивільній справі.

26.09.2023 до суду надійшли заперечення ОСОБА_4 у яких вона просили відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 . У запереченнях вказано, що донька сторін - ОСОБА_5 весь час проживає за адресою матері ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 про що можуть також підтвердити свідки. Зазначає, що до подачі заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами батько дитини ОСОБА_3 не цікавився життям дитини. Стягувач зазначає, що на підтвердження виховання дитини матір`ю ОСОБА_4 надає довідку Дошкільного навчального закладу загального типу №47 Подільського району м. Києва від 09.08.2023 року №23 -ДВ в якому зазначено, що дитина ОСОБА_5 , знаходиться на обліку у складі дошкільного навчального загального типу №47 Подільського району м. Києва та відвідує ДНЗ №47 в період з 01.09.2021 року по теперішній час, також, надає копії фотокарток щодо перебування дитини ОСОБА_5 в садочку та проведення часу відпочинку з донькою ОСОБА_4 .

Заперечення обґрунтовані тим, що жодна обставина, на яку посилається ОСОБА_3 в своїй заяві, не є нововиявленою обставиною, а наведені заявником обставини не звільняють його від обов`язку, як батька утримувати дитину, а розмір аліментів, присуджений до стягнення, визначений та відповідає вимогам чинного законодавства України, тому вважає, що заява ОСОБА_3 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами слід відмовити, а вищевказаний судовий наказ від 12.07.2023 року по справі №761/7903/22 залишити в силі.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, заперечував стосовно стягнення витрат.

В судовому засіданні 09.11.2023 заявник ОСОБА_3 уточнив, що донька ОСОБА_5 з квітня 2022 року частково (періодично) проживає то з ним, то з матір`ю стягувача.

В судовому засіданні представник стягувача заперечувала щодо задоволення заява та просила відмовити у її задоволені, також просила стягнути витрати стягувача на професійну правничу допомого у розмірі 4 300,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи у травні 2022 року ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Судовим наказом Шевченківського районного суду міста Києва від 12 липня 2022 року стягнуто з стягнуто з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.04.2022 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнуто з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь держави судовий збір в розмірі 248,10 грн. (а.с. 13-14).

Звертаючись з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами до суду, заявник зазначає, що при видачі судового наказу від 12.07.2022, суду не було відомо про повне утримання та фактичне проживання дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із батьком ОСОБА_3 , а тому вважає вказані обставини істотними та такими, що суттєво впливають на прийняте судом рішення, а саме, щодо судового наказу від 12.07.2022. а відтак просить переглянути його у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов?язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів (частина сьома статті 170 ЦПК України).

Згідно з частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Так, у відповідності до ч.1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Як передбачено ч.2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Водночас, згідно п.1 ч.4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов?язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п?ята статті 423 ЦПК України).

При цьому, згідно роз`яснень, які містяться в п. 3 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4, суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Також, у відповідності з п. 7 зазначеної Постанови роз`яснено, що питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Верховний Суд в ухвалі від 10 лютого 2023 року у справі № 127/16321/22 зробив висновок, що вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення. Нова обставина, що з?явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Суд зазначає, що сама лише інформація про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи за № 96179965 від 13.07.2023, про те, що донька сторін ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що є також місцем реєстрації заявника ОСОБА_3 не свідчить про те, що дитина фактично проживає з батьком ОСОБА_5 та перебуває на його повному утриманні.

Окрім того, в матеріалах справи наявні докази проживання доньки ОСОБА_5 за адресою матері стягувача ОСОБА_4 , а саме: довідка Дошкільного навчального закладу загального типу №47 Подільського району м. Києва від 09.08.2023 року №23 -ДВ, яка видана ОСОБА_4 в тому, що її дитина ОСОБА_5 , знаходиться на обліку у складі дошкільного навчального загального типу №47 Подільського району м. Києва та відвідує ДНЗ №47 в період з 01.09.2021 року по теперішній час.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи наведені заявником підстави для задоволення заяви та вимоги законодавства, що обґрунтовують можливість її задоволення, суд вважає, що наведені у заяві підстави не можуть вважатися нововиявленими обставинами у розумінні ст. 423 ЦПК України.

При цьому інших доводів, які б могли вплинути на скасування судом за нововиявленими обставинами судового наказу Шевченківським районним судом м.Києва виданого 12.07.2022 року, заявник суду не надав, а тому суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами від 12.07.2022 року у справі №761/7902/22 за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини.

Представник стягувача ОСОБА_4 просив стягнути понесені витратна на професійну правничу допомогу у розмірі 4300,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано до суду наступні документи: копію Договору про надання правової допомоги адвокатом від 21.06.2023, копію акту виконаних робіт та наданих послуг згідно з договором про надання правової допомоги адвоката б/н від21.06.2023 та копію квитанції до прибуткового касового ордеру №10 віж 01.09.2023.

Згідно акту за виконані Виконавцем (адвокатом Палій А.В.) згідно договору про надання правової допомоги адвокатом від 21.06.2023 роботи та наді послуги, що надана консультації, написання процесуальних документів, участь в судовому засіданні, замовник сплатила авансову винагороду у розмірі 43000,00.

ОСОБА_4 сплачено винагороду адвоката згідно договору та акту у розмірі 4300,00 грн., що підтверджується квитанції до прибуткового касового ордеру № 10 від 01.09.2023.

Представник заявник в судовому засіданні заперечував щодо стягнення судових витрат у повному обсязі.

Суд, з урахуванням заперечень щодо стягнення судових витрат доходить до висновку щодо часткове стягнення витрат на правничу допомогу, виходячи з наступного.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зазначила, що суд повинен оцінювати необхідність та розумність судових у вигляді «гонорару успіху», саме в контексті компенсації цих витрат за рахунок іншої сторони судової справи.

Аналогічним чином тлумачить це питання і ЄСПЛ, висновки якого, зокрема, у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (latridis v. Greece, заява № 31107/96) свідчать, що договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом, може підтверджувати, що у клієнта дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові, якщо така угода є юридично дійсною. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли між адвокатом і клієнтом, не може зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але ураховуючи також те, чи були вони розумними.

Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

В питанні критеріїв також слід згадати висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Проаналізувавши вартість і обсяг наданих адвокатом стягувача ОСОБА_4 юридичних послуг та виконаних робіт у даній справі № 761/7903/22 провадження 8/761/24/2023, зважаючи на її складність в контексті пред`явлених вимог та кількість поданих представниками процесуальних документів, ціну позову, а також час, який необхідний адвокату на їх підготовку та прийняття участі у розгляді справи, суд дійшов до висновку, що сума витрат на правничу допомогу визначена у розмірі 4300 грн. є необґрунтованою та не відповідає дійсним і необхідним витратам, які змушений був понести стягувач ОСОБА_4 у цій справі.

Отже, виходячи з обставин справи, які склалися у даному випадку, категорії справи щодо перегляд судового наказу за нововиявленимим обставинами, фінансового стану і статусу обох сторін у спірних правовідносинах, обсягу фактично наданих позивачу послуг з правової допомоги та заперечень сторони позивача в контексті положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України, на переконання суду, стягнення судових витрат, понесених позивачем у вказаній справі у розмірі 4 300,00 грн. є неспівмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт в інтересах стягувача, а також часом, витраченим на їх виконання, а тому не відповідає критеріям реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та справедливості розміру отриманих коштів.

Враховуючи наявність підстав для зменшення розміру суми судових витрат суд приходить до висновку, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 підлягає стягнення 1000,00 грн. в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи.

Розмір такого стягнення судових витрат є пропорційним, розумним та справедливим, яке при цьому не порушуватиме права учасника справи на отримання коштів, які він змушений затратити з метою захисту своїх прав та інтересів в суді, а також відповідатиме завданню цивільного судочинства, проголошеному у статті 2 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 259, 260 423-429, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами від 12.07.2022 року у справі №761/7902/22 за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Реквізити учасників справи:

Заявник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягувач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст ухвали складено: 15.12.2023.

Суддя: