Ухвала

09 січня 2023 року

м. Київ

справа № 461/454/20

провадження № 61-13380ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 вересня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Західне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Львів); Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради; Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області, про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2022 року Львівська міська рада через свою представницю Павлову З. П. вперше звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 вересня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2022 року касаційну скаргу Львівської міської ради, яка підписана Павловою З. П., повернуто з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України (до касаційної скарги не додано довіреність чи будь-які документи на підтвердження повноважень на представництво інтересів Львівської міської ради у Верховному Суді).

27 грудня 2022 року Львівська міська рада через свою представницю Павлову З. П. вдруге звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 вересня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в обґрунтування якого зазначено, що повний текст постанови Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року отримано 27 грудня 2022 року. На підтвердження зазначеного надано належним чином завірену копію постанови Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року з відповідною відміткою про дату виготовлення такої (27 грудня 2022 року).

Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, Верховний Суд виходить із такого.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР), повний текст постанови Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року складений 14 жовтня 2022 року. Касаційна скарга подана 27 грудня 2022 року.

09 листопада 2022 року Львівська міська рада вперше звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 вересня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року. Касаційна скарга подана представницею Львівської міської ради Павловою З. П., про що свідчить підпис останньої у касаційній скарзі від 09 листопада 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2022 року касаційну скаргу Львівської міської ради, яка підписана Павловою З. П., повернуто з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України (до касаційної скарги не додано довіреність чи будь-які документи, на підтвердження повноважень на представництво інтересів Львівської міської ради у Верховному Суді).

23 листопада 2022 року ухвала Верховного Суду від 15 листопада 2022 року (про повернення касаційної скарги) отримана Львівською міською радою, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Повторна касаційна скарга подана 27 грудня 2022 року, тобто, більше ніж через місяць від дати отримання (23 листопада 2022 року) ухвали Верховного Суду від 15 листопада 2022 року про повернення касаційної скарги.

Частиною третьою статті 390 ЦПК України передбачено, що строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на підготовку касаційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

Верховний Суд, оцінивши наведені обставини, вважає, що у період із 14 листопада 2022 року (кінцевий строк для подання касаційної скарги) до 23 листопада 2022 року (дата отримання ухвали Верховного Суду від 15 листопада 2022 року про повернення касаційної скарги) наявні об`єктивні обставини, які перешкоджали Львівській міській раді вчасно звернутись до суду з касаційною скаргою.

Водночас, наведені обставини не підтверджують наявність у період з 23 листопада 2022 року (день отримання ухвали Верховного Суду про повернення касаційної скарги) по 27 грудня 2022 року(день подання повторної касаційної скарги) об`єктивних, непереборних обставин, які б перешкоджали подати касаційну скаргу вдруге у найкоротші строки.

Додана до касаційної скарги копія постанови Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року з відповідною відміткою про дату виготовлення такої на звороті (27 грудня 2022 року) не є беззаперечним доказом отримання Львівською міською радою повного тексту оскаржуваного судового рішення у цей день, оскільки зі змісту цього документа неможливо встановити, що суд апеляційної інстанції не вручав заявнику або його представникові копію оскаржуваного рішення та ним не отримано копію оскаржуваного рішення раніше у інший спосіб. Доказів порушення апеляційним судом порядку вручення судового рішення, передбаченого статтею 272 ЦПК України, також не надано.

Оскільки до відкриття касаційного провадження Верховний Суд позбавлений можливості здійснити перевірку своєчасності направлення судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку копії оскаржуваного рішення або доказів отримання цього рішення, відповідні докази мають бути надані заявником до суду касаційної інстанції, зокрема, у виді довідки суду першої або апеляційної інстанції про те, що в матеріалах справи немає доказів своєчасного направлення апеляційним судом копії оскаржуваного рішення поштовим зв`язком або про вручення заявнику копії судового рішення у приміщенні суду.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що касаційна скарга відповідно до положень частини третьої статті 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для подання нового клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень із наведенням підстав для його поновлення та обґрунтування наявності об`єктивних та непереборних обставин у період з 23 листопада 2022 року по 27 грудня 2022 рокудля повторного подання касаційної скарги.

Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом та підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 102,00 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою підприємцем, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до підпункту сьомого пункту 1 частини другої статті 4 Закону України Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Звертаючись до суду з позовом, Львівська міська рада просила:

- витребувати майно з чужого незаконного володіння;

- скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Відповідно до висновку, сформульованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.

Зі змісту касаційної скарги Верховний Суд дійшов висновку, що Львівською міською радою оскаржуються судові рішення, якими відмовлено у задоволенні однієї вимоги немайнового характеру (скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна) та однієї вимоги майнового характеру (витребування майна з чужого незаконного володіння).

До касаційної скарги додане платіжне доручення від 31 жовтня 2022 року № 542 про сплату судового збору у розмірі 20 311,00 грн.

Верховний Суд позбавлений можливості перевірити правильність сплаченого обсягу судового збору за вимогу майнового характеру (витребування майна з чужого незаконного володіння), оскільки Львівською міською радою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вартості спірного нерухомого майна, також не повідомлено, яка ціна позову.

Отже, Львівській міській раді необхідно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження вартості спірного нерухомого майна або повідомити ціну позову, і відповідно, підтвердити правильність сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Львівської міської ради залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 08 лютого 2023 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо у зазначений строк заявник не звернеться до суду касаційної інстанції із клопотанням (заявою) про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та не наведе поважних причин пропуску строку касаційного оскарження, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак