справа № 462/9636/23
УХВАЛА

13 грудня 2023 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу та зобов`язання нарахувати та виплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила визнати незаконним та скасувати наказ Акціонерного товариства «Українська залізниця» № 483/ос від 04.05.2022 в частині призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 заступником начальника управління внутрішнього аудиту та контролю регіональної філії «Львівська залізниця» та стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» за період з 02 червня 2022 року по жовтень 2023 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 941 873 грн 20 коп.

Перевіривши матеріали позовної заяви встановлено, що така не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач звертаючись до суду із позовом про скасування наказу про призупинення дії трудового договору та зобов`язання нарахувати та виплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу покликається на звільнення її від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першоїстатті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивач у прохальній частині позовної заяви заявляє вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно оспорюваного наказу від 04.05.2022 року із позивачем у справі було призупинено дію трудового договору, тобто фактично відсторонено від роботи, тобто за відсутності наказу про звільнення, таке відсторонення від виконання посадових обов`язків не є звільненням з посади, а тому стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є стягненням заробітної плати.

За змістом ст. 94, 116, 117 КЗпП України та ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плати за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ у всіх судових інстанціях.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа № 910/4518/16), викладено позицію, відповідно до якої середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні ст. 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час вимушеного прогулу) не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (середнього заробітку за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відтак, заявлена позивачем вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не підпадає під категорію пільг при сплаті судового збору за п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

За наведеного вбачається, що позивачем в позовній заяві заявлено дві вимоги: 1) про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору, тобто вимогу немайнового характеру; 2) стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тобто вимогу майнового характеру.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час подання позовної заяви складає відповідно мінімальну суму судового збору 1 073,60 грн, а максимальну 13 420,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за позовну вимогу немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто - 2 684,00 грн.

Таким чином, при відсутності у позовній заяві та матеріалах позову відомостей про наявність інших пільг при зверненні до суду, позивач має сплатити судовий збір на загальних підставах та надати документи, що підтверджують сплату судового збору у відповідних розмірах за заявлені позовні вимоги як немайнового, так і майнового характеру, оскільки у матеріалах позовної заяви міститься квитанція про сплату судового збору лише на суму 1 073,60 грн.

Поруч з цим, суд звертає увагу також на те, що вимогами п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява серед іншого повинна містити також зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до частини 1 статті 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

Однак, позивачем у позовній заяві, всупереч наведеним вимогам закону, із врахуванням заявлення також майнової вимоги, не зазначено ціну позову щодо суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У відповідності до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для їх усунення.

Керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу та зобов`язання нарахувати та виплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Позивач має право протягом п`яти днів, з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху письмово усунути вказані недоліки.Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах цивільної справи № 462/9636/23.

Суддя Б.М. Гедз