Справа №289/1372/22 Головуючий у 1-й інст. Кириленко О. О.
Категорія 71 Доповідач Борисюк Р. М.
У Х В А Л А

19 грудня 2023 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Трояновської Г.С.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 289/1372/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Радомишльський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення батьківства,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 серпня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Кириленка О.О. у м. Радомишль,

в с т а н о в и в :

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулась з даним позовом, в якому просила визнати ОСОБА_2 батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язати орган державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 серпня 2023 року позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Під час апеляційного розгляду, ОСОБА_2 в обґрунтування доводів апеляційної скарги, заявив клопотання про призначення у даній справі судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, на вирішення якої просив поставити наступне запитання:

-Чи являється ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Проведення експертизи просив доручити експертам Товариства з обмеженою відповідальністю «МАМА ПАПА».

У судове засідання сторони не з`явились, відповідач подав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про призначення експертизи підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, та сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно положень ч. 3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом (ч. 4 ст. 103 ЦПК України).

За приписами ч. 5 ст. 103 ЦПК України учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 просила визнати ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язати орган державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини.

Позивач зазначала, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з Відповідачем, проживали разом однією сім`єю та ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_3 . Запис про батька дитини вчинено на підставі ст. 135 СК України, відповідач фактично визнавав себе батьком дитини, часто проводив час разом з сином. На теперішній час ОСОБА_2 відмовляється визнавати себе батьком дитини.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до частин першої-третьої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: "щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи".

Згідно роз`яснень, які містяться у постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року по справі N 478/690/18, висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

За приписами статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховував факт ухилення ОСОБА_2 від проведення судово-медичної генетичної експертизи.

Однак, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, встановивши факт ухилення ОСОБА_2 від проведення судово-медичної генетичної експертизи, виходячи з такого.

Судом встановлено, що Радомишльським районним судом Житомирської області в ході розгляду даної цивільної справи призначалась судово-медична генетична експертиза, проведення якої відповідно доручалось експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз на вирішення якої поставлено наступне питання:

1.Чи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та з якою вірогідністю? (а.с.29-30).

Електронним повідомленням Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз, яке надійшов на адресу суду першої інстанції, було повідомлено суд першої інстанції, що судово-медична генетична експертиза не проведена, у зв`язку з неявкою ОСОБА_2 (а.с.49).

15 листопада 2022 року на адресу суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_2 про відтермінування на 2 місяці його явку до експертної установи та строк проведення експертизи (а.с.39).

Отже, відповідач повідомив суд про причину неявки для відбору зразків, призначеного на 25 листопада 2022 року о 12 годині 30 хвилин.

Листом Радомишльського районного суду від 16.11.2022 надіслав на адресу експертної установи клопотання ОСОБА_2 та погодив терміни проведення експертизи у строк, що перевищує встановлений Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (а.с.40).

Електронним повідомленням Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз, яке надійшов на адресу суду першої інстанції повідомлено, що відбір зразків крові відбудеться 24 лютого 2023 року о 12 годині 30 хвилин у приміщенні відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз (вул. Докучаєва, 4) (а.с.43).

02 лютого 2023 року Радомишльський районний суду надіслав вказане клопотання сторонам по справі (а.с.44, 45).

Згідно електронного повідомлення Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз (а.с.49) ухвала Радомишльського районного суду Житомирської області від 14 вересня 2022 року залишена без виконання, оскільки, ОСОБА_2 на здачу зразків не з`явився.

Поряд з цим, експертною установою не було надано до суду доказів належного повідомлення відповідача про необхідність прибути 24 лютого 2023 року о 12-30.

Матеріали справи не містять відомостей про отримання ОСОБА_2 листа суду від 16.11.2022.

Таким чином, ураховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що наявні всі підстави для призначення судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи у суді апеляційної інстанції.

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом заявляти клопотання. Визначених процесуальним законом підстав для відмови в задоволенні вказаного клопотання судом не встановлено.

Тому, забезпечуючи реалізацію процесуальних прав сторін по справі з огляду на положення ст. ст. 12, 13 ЦПК України, для з`ясування заявлених позивачем обставин справи, що потребують спеціальних знань, колегія суддів дійшла висновку про задоволення клопотання і призначення по справі судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи, проведення якої слід доручити Товариству з обмеженою відповідальністю «МАМА ПАПА», поставивши на розгляд експерта заявлене у клопотанні відповідача запитання. На час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

Окрім того, апеляційний суд роз`яснює сторонам про наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст. 109 ЦПК України та наслідки невиконання процесуальних обов`язків та зловживання процесуальними правами, передбачені п.п.1, 2 ст. 148 ЦПК України.

Так, відповідно до ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Згідно з п. п. 1, 2 ст. 148 ЦПК України передбачено наслідки невиконання процесуальних обов`язків та зловживання процесуальними правами, а саме: суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Керуючись ст. ст. 103, 104, 252, 260, 261, 374, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2 про призначення судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи - задовольнити.

Призначити у цивільній справі 289/1372/22 судово-медичну (молекулярно-генетичну) експертизу, на вирішення якої поставити наступне запитання:

-Чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та з якою вірогідністю?

Проведення експертизи доручити експертам Товариства з обмеженою відповідальністю «МАМА ПАПА» (01033, м. Київ, вул. Гетьмана Скоропадського 21 (вул. Льва Толстого 21), Код , E-mail: . ліцензія МОЗ № 1168 від 03.11.2016).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.

Для проведення експертизи направити до експертної установи матеріали цивільної справи № 289/1372/22.

Призначений судом експерт не має права спілкуватися з учасниками судового процесу поза межами судового засідання, крім випадків вчинення інших дій, безпосередньо пов`язаних із проведенням експертизи.

Витрати по оплаті за проведення експертизи покласти на відповідача - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Доручити спеціалістам Медичного центру «Актив-Мед» (м. Житомир, вул. Перемоги, 73) відібрати зразки біологічного матеріалу у громадян: ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати сторони з`явитися, а позивачці також забезпечити явку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за визначеним експертом часом та датою до Медичного центру «Актив-Мед» (м. Житомир, вул. Перемоги, 73), для відібрання зразків біологічного матеріалу.

Копії ухвали апеляційного суду для виконання направити:

- сторонам по справі;

- Товариству з обмеженою відповідальністю «МАМА ПАПА»;

- Медичному центру «Актив-Мед».

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в частині зупинення провадження у справі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Судді