Справа № 645/6190/23
Провадження № 2/645/2590/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

22 грудня 2023 року місто Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Федорова О.В.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1

до Швейного цеху пошиття взуття для дітей

про повернення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

06.11.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до Швейного цеху пошиття взуття для дітей, про стягнення суми за куплене взуття на загальну суму 8020,00 грн., про стягнення суми за купівлю одягу для дітей на загальну суму 1300,00 грн., та стягнення суми за канцтовари на суму 2000,00 грн. та стягнення суми на фонд школи в сумі 11160,00 грн.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.11.2023 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачці строку для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Вищевказана ухвала суду від 08.11.2023 року була отримана особисто позивачкою ОСОБА_1 під розписку 05.12.2023 року.

Крім того, на адресу позивачки направлялась копія ухвали суду від 08.11.2023 року про залишення заяви без руху та 14.12.2023 року до суду повернулось не врученим поштове відправлення з відміткою поштової установи про причини невручення:" за закінченням терміну зберігання".

До теперішнього часу зазначені в ухвалі недоліки позивачкою не усунуто, клопотань про продовження строків для усунення недоліків до суду не надходило.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

До теперішнього часу, зазначені в ухвалі Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.11.2023 року недоліки позивачкою не усунуто, клопотань про продовження строків для усунення недоліків до суду не надходило.

Відсутність даних обставин зумовлює перешкоди суду для відкриття провадження з дотриманням вимог процесуального законодавства та призначення справи з врахуванням строків розгляду, а також для вирішення питання про відкликання позовної заяви.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, подану заяву слід вважати неподаною та повернути позивачці.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Швейного цеху пошиття взуття для дітей про повернення грошових коштів - вважати неподаною і повернути позивачці.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя О.В. Федорова