Провадження №2-з/369/69/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Барви-2005» про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

13.12.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Барви-2005» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просило суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, кадастровий номер :01:001:5214, площа 9,9327, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі та належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах;

земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, кадастровий номер :01:001:5212, площа 0,5, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі та належить на праві власності ОСОБА_2 ;

земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224, кадастровий номер :01:001:5213, площа 0,5, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі та належить на праві власності ОСОБА_3 .

Заява обґрунтована тим, що згідно договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Барви-2005» від 30.08.2016 року та протоколом зборів учасників № 3-2016 від 30.08.2016 року ОСОБА_4 придбав частку в розмірі 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Барви-2005» у ОСОБА_5 та став керівником вказаного товариства.

На момент придбання корпоративних прав ОСОБА_4 . Товариству з обмеженою відповідальністю «Барви-2005» на праві власності належала земельна ділянка площею 10,9327 га, кадастровий номер :01:001:0067 цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування мікрорайону багатоповерхової житлової, громадської та індивідуальної забудови із об`єктами соціально-побутового та торговельно-розважального призначення, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Гореничі, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 935808.

Крім того, заявник вказує, що на його переконання 01.09.2016 року відбулось незаконне заволодіння корпоративними правами ОСОБА_4 шляхом підроблення документів. Так, ніби то між ОСОБА_4 , як продавцем та ОСОБА_6 , як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «барви-2005», згідно умовами якого заявник передав, а ОСОБА_6 прийняв у власність належну продавцеві частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Барви-2005», у розмірі 100%.

У той же день, нібито відбулись загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Барви-2005», на яких ОСОБА_4 повідомив про передачу всієї належної йому частки у статутному капіталі товариства в розмірі 100 % на користь ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства, та просив виключити його зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Барви-2005». Ці рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Барви-2005» були оформленні протоколом № 01/09 від 01.09.2016 року.

03.09.2016 року державним реєстратором Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Мельниковою Наталією Сергіївною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань були внесені записи за № 0012677 та № 1012677 щодо зміни складу та інформації про учасників та зміну керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Барви-2005».

Проте, ані договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 01.09.2016 року, ані протокол № 01/09 загальних зборів учасників ТОВ «Барви-2005» від 01.09.2016 року ОСОБА_4 не підписував, що підтверджується висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/111-22/483 7 ПЧ від 16.02.2022 року.

Таким чином, в результаті підроблення документів ОСОБА_4 втратив контроль над Товариством з обмеженою відповідальністю «Барви-2005», як власник та як директор товариства.

Після цього, рішенням Господарського суду міста Києва від 12.06.2023 року по справі № 910/13328/22 позов ОСОБА_4 було задоволено та визнано недійсним договір купівлі-продажу 100% частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Барви-2005» від 01.09.2016 року, укладений ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Судом витребувано з незаконного володіння ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Барви-2005». Також судом визначено, що розмір частки ОСОБА_4 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Барви-2005» у сумі 25591808,18 грн становить 100%.

Крім того, заявник вказує, що після незаконного, на його переконання, заволодіння корпоративними правами Товариства з обмеженою відповідальністю «Барви-2005», ОСОБА_6 08.09.2016 року здійснив продаж єдиного майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Барви-2005» - земельної ділянки, що призвело до порушення інтересів товариства.

Одночасно з підписанням договору купівлі-продажу земельної ділянки, 08.09.2016 року ОСОБА_9 видав довіреність ОСОБА_10 .

В подальшому 13.09.2016 року ОСОБА_9 продав спірну земельну ділянку ОСОБА_11

12.04.2017 року за заявою ОСОБА_11 вказана земельна ділянка :01:001:0067 була поділена на три земельні ділянки: :01:001:5214 площею 9,9327 га, :01:001:5212 площею 0,5 га та :01:001:5213 площею 0,5 га.

31.05.2017 року ОСОБА_11 за договором купівлі-продажу земельну ділянку :01:001:5213 площею 0,5 га продав ОСОБА_3 .

ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з цим право власності на спадщину у вигляді земельних ділянок перейшла спадкоємцям та зареєстрована за ними наступним чином: ОСОБА_2 набула право власності на частину земельної ділянки площею 9,9327 га, кадастровий номер :01:001:5214 та на земельну ділянку :01:001:5212 площею 0,5 га, а ОСОБА_1 набула право власності на частину земельної ділянки площею 9,9327 га, кадастровий номер :01:001:5214.

На підставі вище зазначеного, заявник відзначав, що враховуючи те, що після звернення позивача до суду з віндикаційним позовом виникає обґрунтований ризик того, що до моменту ухвалення судом процесуального рішення за позовом, власники земельних ділянок зроблять дії щодо відчуження земельних ділянок, які є предметом оскаржуваного договору. Такі дії, у разі задоволення позову, фактично нівелюють (або суттєво ускладнять) можливість захисту прав і інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Барви-2005».

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що вказану заяву про забезпечення позову слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов`язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.11.2021 року у справі № 361/6799/14-ц, провадження № 61-16714св21 було встановлено, що позивачем заявлено вимоги про скасування державного акту про право власності на землю та визнання недійсним договору купівлі-продажу. Рішення суду за наслідками розгляду цих вимог не підлягає примусовому виконанню. Тому захід забезпечення позову у вигляді арешту земельної ділянки не є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість відчуження спірного майна без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх належними доказами згідно зі статтею 81 ЦПК України, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що майбутні відповідачі здійснюють реальні заходи щодо продажу спірного майна, як то оголошення про продаж спірного майна, а тому не доведено, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Барви-2005» про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Суддя А.В. Янченко