Справа № 504/3755/15-ц
Номер провадження 2/504/51/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2023смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Вінська Н.В.,

секретаря Коцар А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав цивільну справу за позовом ПАТ «Приват банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ПАТ «Приват банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані наступним, відповідно кредитного договору № ODKMAA000082403 від 25.04.2008 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 9298,39 дол. США, зі сплатою за користування ним 16,80 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.04.2011р., проте в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконував, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 11.05.2016 року, провадження у справі зупиненно судом під головуванням судді Рідник І.Ю. до набрання законної сили рішення по справі № 504/894/15-ц.

Після повторного автоматизованого розподілу, справа була передана на розгляд судді Вінській Н.В. на стадії зупинення.

Згідно відомостей з Єдиного Державного реєстру судових рішень, Комінтернівським районним судом Одеської області ухвалено рішення у справі №504/894/15-ц.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.11.2022 року провадження у справі відновлено із призначенням судового засідання.

Будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання представник позивача та відповідач не з`явились. З будь-якими заявами, клопотаннями до суду не зверталися.

Судом встановлено, що 25.04.2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ ПриватБанк було укладено кредитно-заставний договір № ODKMAA000082403 від 25.04.2008 року, відповідно до якого відповідачка ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 9298,39 дол. США зі сплатою за користування ним 16,80% відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.04.2011 року.

Як вбачається із наданого відповідачем ОСОБА_1 повідомлення про відступлення ПАТ КБ «ПриватБанк» відступив свої права вимоги за кредитним договором № ODKMAA000082403 від 25.04.2008 року компанії «Юкрейн Авто Лоун Файненс №1 пі-ел-сі»

Крім того відповідачем надано до суду копію рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2015 року яким в задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено та копію ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2015 року якою вказане рішення залишено без змін.

У відповідності до зазначеного рішення суду, встановлено факт відступлення ПАТ КБ ПриватБанк свого права вимоги за кредитним договором № ODKMAA000082403 від 25.04.2008 року компанії «Юкрейн Авто Лоун Файненс №1 пі-ел-сі», а отже констатовано відсутність доказів що ПАТ КБ ПриватБанк є належним позивачем по справі.

Звертаючись до Комінтернівського районного Одеської області із позовом ПАТ КБ ПриватБанк не спростовує обставин встановлених рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2015 року та не зазначає у своєму позові про його попередні звернення до інших судів з приводу правовідносин які виникли між банком та відповідачем в світлі укладеного між ними кредитного договору № ODKMAA000082403 від 25.04.2008 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 1077, 1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Відповідно до ст.82 ч.4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У ст.ст. 80, 81 ЦПК України зазначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вивчивши письмові докази, подані до суду позивачем та відповідачем, суд приходить до висновку що позивачем ПАТ «Приват банк» не надано належних доказів на підтвердження викладених у ній обставин, та не спростовано встановлених твердження про відсутність у позивача права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № ODKMAA000082403 від 25.04.2008 року.

Керуючись ст.ст. 12,81, 133,141, 144,263-265,274-279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

У позові ПАТ «Приват банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Вінська Н. В.