Провадження № 2/679/379/2023
Справа № 679/1044/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 грудня 2023 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді Стасюка Р.М.,

секретаря судового засідання Плазій Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до адвоката Рощука Андрія Олеговича про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого посилається на те, що 27.04.2023 року між ним та адвокатом Рощуком А.О. було досягнуто усної домовленості про надання правової допомоги при проведенні експертизи «Львівським обласним бюро судово-медичної експертизи». На виконання домовленості він сплатив на банківську картку ОСОБА_2 2500 гривень, а 3800 гривень передав готівкою. В травні на його вимогу адвокат Рощук А.О. надав квитанцію (довідку) про отримання коштів. Оскільки адвокат належним чином свої зобов`язання за усним договором про надання правової допомоги не виконав, вважає, що з останнього підлягають стягненню сплачені грошові кошти в сумі 6300 гривень, а також завдана йому моральна шкода розмір якої оцінює у 2000 гривень.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06.09.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

28.09.2023 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди на 2500 гривень.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Пояснив, що адвокат Рощук А.О. не виконав домовленості щодо надання йому правничої допомоги, а отже безпідставно отримав від нього кошти як гонорар за надання такої допомоги.

Відповідач адвокат Рощук А.О. в судове засідання повторно не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Листи повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про, в тому числі, відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування. Таким чином, в силу вимог вказаної норми Закону, відповідач вважається належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання. Відзив на позов відповідач не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у той час як позивача не заперечував проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснюється на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 08.08.2018 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №000172 від 08.08.2018 року, що підтверджується інформацією з Єдиного Реєстру Адвокатів України.

Відповідно до поданої позивачем копії квитанції (довідки) від 28.05.2023 року ТОВ «Юридична компанія «ЮРХЕЛП» отримано 6300 гривень в якості оплати за надані послуги з правової допомоги для ОСОБА_3 у справі про проведення судово-медичної експертизи. Прізвище особи яка підписала довідку ОСОБА_2 .

Позивач вказує на неналежне виконання адвокатом своїх зобов`язань за усною домовленістю про надання правової допомоги, у зв`язку чим звернувся до суду за захистом своїх прав шляхом стягнення сплачених коштів.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно зі статтею 1 Закону договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону договір про надання правничої допомоги укладається в письмовій формі; договір про надання правничої допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правничої допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк.

До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону).

За своєю правовою природою договір про надання правничої допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (частина п`ята статті 626 ЦК України).

Отже, договір про надання правничої допомоги, як і будь-який договір про надання послуг, може бути оплатним або безоплатним.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

А згідно ч.ч. 1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи. Разом з тим позивач не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожен окремо вказали, що не були свідками домовленостей між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про зміст таких домовленостей їм відомо зі слів ОСОБА_1 .

Свідки підтвердили лише факт звернення до них ОСОБА_1 з приводу допомоги у проведенні обстежень у м.Львів.

Наявна в матеріалах справи квитанція про отримання «Юридичною компанією «ЮРХЕЛП» 6300,00 гривень в якості оплати за надані послуги з правової допомоги для ОСОБА_1 спростовує твердження позивача про те, що послуги не надавались.

Судом надана правова оцінка твердженням та посиланням позивача, у зв`язку із чим суд не приймає їх до уваги, оскільки обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи та спростовуються матеріалами справи.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, а тому не підлягають задоволенню.

За змістом ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Тобто, вимога про стягнення моральної шкоди є похідною від основних вимог, за встановлення факту неправомірності дій відповідача.

Оскільки у даному випадку такі обставини встановлено не було, вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Беручи до уваги, що у задоволенні позову відмовлено повністю, відповідач не подав докази про розмір витрат у зв`язку із розглядом справи, а тому відсутні підстави для розподілу судових витрат між сторонами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до адвоката Рощука Андрія Олеговича про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Нетішинським міським судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 12 грудня 2023 року.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Р.М. Стасюк