Справа № 308/3430/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 грудня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого Джуги С.Д.

суддів Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря судового засідання: Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 лютого 2023 року у складі судді Логойди І.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" про скасування рішення державного реєстратора,-

в с т а н о в и в :

У березні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" про скасування рішення державного реєстратора.

Позовні вимоги мотивує тим, що 27.05.2008 між ОСОБА_2 та ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ТОВ Діджи Фінанс, укладено кредитний договір № 492-022/ФКВ-08, ціною в 40 000, 00 доларів США, в забезпечення виконання якого також укладено іпотечний договір № 492-022/Zфквіп-08 від 27.05.2008, за яким іпотекодавець ОСОБА_1 передала в іпотеку будинок в АДРЕСА_1 . В іпотечному договорі від 27.05.2008 містилося іпотечне застереження про передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. На підставі договору №2303/К/1 про відступлення прав вимоги від 02.09.2020 у ТОВ Діджи Фінанс виникли грошові вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 1430813,20 грн. Внаслідок невиконання зобов`язань за кредитним договором ТОВ Діджи Фінанс прийнято рішення про задоволення кредиторських вимог за рахунок предмету іпотеки шляхом прийняття такого у власність. З вказаних підстав 12.10.2021 ТОВ Діджи Фінанс отримало у власність нерухоме майно, - житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 86, 3 м2. Так, 19.10.2021 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень № 61001778, за яким державним реєстратором Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Д.В. проведено реєстрацію права власності на вищезазначений будинок за ТОВ Діджи Фінанс. Позивач не погоджується з вищенаведеним, оскільки така проведена неправомірно, так як при реєстрації права власності за відповідачем державним реєстратором не було отримано необхідних для перереєстрації документів, а саме: оригіналу договору іпотеки, доказів правонаступництва, доказів повідомлення боржника за кредитним договором, який відмінний від іпотекодавця, доказів повідомлення іпотекодавця звіту про здійснення оцінки майна боржника.

За вказаних обставин, з врахуванням заяви від 21.06.2022 про зміну предмета позову, позивач просила скасувати рішення державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Діани Василівни індексний номер 61001778 від 19.10.2021 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (04112, м. Київ, вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, код 42649746).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 лютого 2023 року заявлений позов задоволено.Скасовано рішення державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Діани Василівни індексний номер 61001778 від 19.10.2021 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за Товариством з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (04112, м. Київ, вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, код 42649746). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 992,40 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити у даній справі нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції невірно застосував п.24 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127 і не з`ясував безпосередньо у державного реєстратора факту надання йому заявником оригіналів документів при вчиненні оскаржуваної реєстраційної дії, чи їх копій, у зв`язку з чим суд зробив помилковий та передчасний висновок про вчинення реєстраційної дії реєстратором без оригіналу іпотечного договору чи його дубліката. Також зазначено, що суд неправомірно розглянув справу по суті, не залучивши до участі у справі державного реєстратора, рішення по якій прямо впливає на його прав та обов`язки.

Відзиву на апеляційну скаргу від позивача не находило.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник апелянта - адвокат Сіренко Ю.Є. підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Представник позивача - адвокат Ракущинець А.А. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи установлено, що 27.05.2008 між ТОВ "Український промисловий банк" та ОСОБА_2 укладено договір кредиту № 492-022/ФКВ-08, ціною в 40 000 доларів США, в забезпечення виконання якого укладено іпотечний договір № 492-022/Zфквіп-08 від 27.05.2008, за яким іпотекодавець ОСОБА_1 передала в іпотеку належний їй будинок в АДРЕСА_1 . В іпотечному договорі від 27.05.2008 міститься застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

28.07.2020 за рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1269 від 06.07.2020 проведено аукціон по лоту № GL3N218754 з продажу кредитного портфелю AT «Дельта Банк», який складався з прав вимоги та інших майнових прав за заставними та беззаставними кредитними договорами. Переможцем вказаного аукціону визначено ТОВ Діджи Фінанс, в результаті чого між AT«Дельта Банк» та ТОВ Діджи Фінанс був укладений та нотаріально посвідчений договір про відступлення прав вимоги № 2303/К/1 від 02.09.2020. Згідно із даним договором ТОВ Діджи Фінанс набуло усіх прав кредитора за основними договорами, включаючи право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами. Розмір прав вимоги переходять до нового кредитора, у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги.

За вищевказаним договором про відступлення прав вимоги ТОВ Діджи Фінанс одержало, в тому числі, право вимоги за кредитним договором №492-022/ФКВ-08 від 27.05.2008, укладеним з ОСОБА_2 , та іпотечним договором № 492-022/2фквіп-08 від 27.05.2008, укладеним з ОСОБА_1 , згідно якого зобов`язання ОСОБА_2 забезпечувались іпотекою нерухомого майна, що належало ОСОБА_1 , а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 .

На підставі договору №2303/К/1 про відступлення прав вимоги від 02.09.2020 у ТОВ Діджи Фінанс виникли грошові вимоги в розмірі 1 430 813, 20 грн.

В іпотечному договорі № 492-022/Zфквіп-08 від 27.05.2008 зазначено, що іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором №492-022/ФКВ-08 від 27.05.2008, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем. Згідно договору іпотекодержателем являється ОСОБА_1 . Відомостей про належне виконанням кредитних зобов`язань матеріали справи не містять. Заборгованість не заперечується.

На адресу боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направлено повідомлення-вимоги та повторне повідомлення-вимогу, якими адресатів повідомлено про відступлення прав вимоги за кредитним договором №492-022/ФКВ-08 від 27.05.2008 та іпотечним договором № 492-022/2фквіп-08 від 27.05.2008 на підставі договору № 2303/К/1 про відступлення прав вимоги від 02.09.2020. Поштові відправлення не були отримані боржником, ОСОБА_2 (з причин закінчення терміну зберігання), однак ОСОБА_1 такі вручено 16.12.2020, повторне не вручено за закінченням терміну зберігання.

Державним реєстратором Тячівської міської ради Лазар Д.В., прийнято рішення № 61001778 від 19.10.2021 про реєстрацію будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ Діджи Фінанс.

Із витягу № 280064890, №265411699 від 19.10.2021 вбачається, що за ТОВ Діджи Фінанс зареєстровано право приватної власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно приписів ч.1 та ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

Згідно із ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

За змістом ст. 36 Закону України «Про іпотеку» в редакції на момент виникнення спрних правовідносин сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Частиною 3 ст.37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст.3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в редакції на момент виникнення спірних правовідносин (надалі Закон), внесення відомостей до Державного реєстру прав здійснюється виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством (ст.20 Закону).

Згідно із ст. 27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі:1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року N 1127 в редакції на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок).

Пунктом 40 Порядку передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом, іншими законами України та цим Порядком, крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту.

Відповідно до п. 7 Порядку для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом, іншими законами України та цим Порядком.

Згідно із п. 61 Порядку, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

У поданому позові позивач посилається на відсутність оригіналу примірника іпотечного договору № 492-022/Zфквіп-08 від 27.05.2008 та вказує також, що за даними публічного паспорту активу - № 9, колонка 1.10, даний кредит списаний банком 26.06.2012; у колонці 3.2 вказано, що оригінал договору застави відсутній - не переданий ТОВ «Укрпромбанк».

Судом першої інстанції правильно встановлено, що державним реєстратором Тячівської міської ради Лазар Д.В., прийнято рішення № 61001778 від 19.10.2021 про реєстрацію будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ Діджи Фінанс. та проведено державну реєстрацію права власності на дане майно на підставі, зокрема, копії іпотечного договору № 492-022/Zфквіп-08 від 27.05.2008 (міститься штамп «Копія вірна. Закарпатська філія ТОВ «Укрпромбанк»), що стверджується матеріалами справи.

Відповідачем, відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України не подано жодних належних та допустимих доказів на спростування даних обставин.

Суд правильно зауважив, що копія та дублікат являються різними версіями оригінального документу, а тому їх значення не є тотожним. Дублікат видається замість втраченого оригіналу для того, щоб замінити такий і, як правило, нумерується. Дублікат має однакову юридичну силу з оригіналом. Тому дублікат має власні атрибути оригінального документа: номер, друк, серію і т.д. В свою чергу копія - це точне відтворення документа, виконане ручним або автоматичним способом. Отриманий екземпляр за загальним правилом не має юридичної сили оригіналу, якщо він не завірений в установленому порядку.

Пунктом 7 Порядку та ст. ст. 20,27 Закону передбачено подання заявником виключно оригіналів необхідних документів або дублікату. Саме на підставі оригіналу документу або його дублікату здійснюється державна реєстрація права власності на нерухоме майно. Натомість державним реєстратором проведено державну реєстрацію права власності за відповідачем на підставі копії іпотечного договору, що прямо суперечить вищевказаним нормам права, і згідно із ст. 24 Закону є підставою для відмови у державній реєстрації речових прав.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов правильних висновків про скасування оспорюваного рішення державного реєстратора, та обґрунтовано задовольнив заявлений позов.

Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.

Не заслуговують на увагу також доводи апелянта щодо неправомірності розгляду справи по суті без залучення до участі у справі державного реєстратора, з врахуванням наступного.

Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі N 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі N 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі N 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі N 570/3439/16-ц (пункти 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі N 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі N 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі N 520/17304/15-ц (пункт 63).

Спір про скасування рішення, запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. Аналогічний висновок викладено, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі N 823/2042/16 (пункт 36).

Зміст і характер відносин між учасниками справи та встановлені обставини справи підтверджують, що спір у позивача існує саме з ТОВ Діджи Фінанс з приводу порушення ним права власності позивача на житловий будинок внаслідок його дій щодо реєстрації за собою цього права. Отже, заявлена вимога не може бути звернена до державного реєстратора, і він не є належним відповідачем у спірних правовідносинах.

Суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та правомірно задовольнив заявлений позов.

Рішення судом першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування чи зміни не має.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс"залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 15 грудня 2023 року.

Головуючий:

Судді: