Київський районний суд м. Полтави
Справа № 645/7378/19
Провадження №2/552/1658/23
18.12.2023 Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого - судді Самсонової О.А.,
секретар судового засідання Лебедєва Х.В.,
учасники справи та їхні представники:
позивач Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради,
представник позивача та третьої особи Василенко Ігор Юрійович,
відповідач ОСОБА_1 ,
представник відповідача адвокат Головачева Ольга Миколаївна,
третя особа Харківська міська рада,
розглянувши цивільну справу за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_1 про виконання договірних зобов`язань та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про визнання договору недійсним, -
В провадженні Київського районного суду м. Полтави перебуває цивільна справа за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_1 про виконання договірних зобов`язань та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про визнання договору недійсним.
Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 29 листопада 2023 року позов Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_1 про виконання договірних зобов`язань задоволено частково. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про визнання договору недійсним відмовлено.

13 грудня 2023 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Головачево О.М. про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, у якій вона просила суд стягнути з позивача Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В матеріалах справи наявні докази судових витрат сторін.

Тому суд не вважає за необхідне викликати сторони в судове засідання для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29 листопада 2023 року у справі № 645/7378/19, позов Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_1 про виконання договірних зобов`язань задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 до бюджету міста Харкова суму основного боргу в розмірі 290017,20 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про визнання договору недійсним відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради 4350,26 грн. на відшкодування судових витрат зі сплати судового збору.

Питання щодо розподілу інших судових витрат сторін, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, судом при ухваленні рішення не вирішувалось.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У відзиві на первісний позов відповідач розрахунку судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку з розглядом справи, не зазначила.

У зустрічній позовній заяві відповідач просила суд стягнути з позивача на її користь судові витрати.

Представник відповідача в окремій заяві на адресу суду також просила суд стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Цивільна справа №644/9247/20 розглядалась судом у загальному позовному провадженні. Рішення у справі ухвалено судом 29 листопада 2023 року.

Заяву про розподіл судових витрат разом з доказами судових витрат відповідача представник відповідача подав у встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк.

Встановлено, що судові витрати відповідача, розподіл яких просить здійснити відповідач, складають 20000 грн. та підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами:

договором №28/12/2020-002 про надання правової допомоги від 28 грудня 2020 року, укладеним ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Ревелін Інформейшн Груп»,

додатковою угодою №1 від 11 січня 2021 року до договору №28/12/2020-002 про надання правової допомоги від 28 грудня 2020 року, згідно якої вартість правової допомоги у справі №645/7378/19 складає фіксовану суму у розмірі 20000 грн.,

актом №1 від 29 листопада 2023 року приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №28/12/2020-002 від 28 грудня 2020 року на загальну суму 60000 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (Постанова ВП ВС від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

В даній справі №645/7378/19 судом було розглянуто не тільки позов Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, який судом задоволено частково на 80%, а і зустрічний позов ОСОБА_1 , в задоволенні якого судом відмолено повністю.

Понесені відповідачем судові витрати, які вона понесла у зв`язку з розглядом її зустрічного позову, в задоволенні якого судом відмовлено, відшкодуванню не підлягають.

В зустрічній позовній заяві відповідач зазначала, що її витрати на правову допомогу орієнтовно складають 20000 грн.

Тобто вказані витрати відповідач понесла у зв`язку зі зверненням до суду з зустрічним позовом.

Згідно п.8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України відзив повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відзив ОСОБА_1 на позов розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, не містить.

Таким чином судом встановлено, що понесені відповідачем судові витрати є витратами відповідача у зв`язку з поданням нею зустрічного позову.

Оскільки в задоволенні зустрічного позову судом відмовлено, понесені відповідачем судові витрати за зустрічною позовною заявою відшкодуванню не підлягають.

Також суд звертає увагу, що ЦПК України закріплено вимогу для кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 134 ЦПК України). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою першої заяви по суті спору (як позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг, так і відзиву), оскільки з огляду на статтю 134 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18, провадження № 12-110гс19, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

У вказаній справі Верховний Суд відмовив стороні у відшкодуванні судових витрат з огляду на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач разом з першою заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

На підставі викладеного судові витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу відшкодуванню не підлягають.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Питання щодо розподілу судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось.

Оскільки питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось, в цій частині необхідно ухвалити додаткове рішення.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні вимоги відповідача ОСОБА_1 та в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про стягнення з Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської Ради на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради, місцезнаходження: м. Харків, майдан Конституції, 7, ,

відповідач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

третя особа Харківська міська рада, місцезнаходження: м. Харків, майдан Конституції, 7, .

Головуючий О.А.Самсонова