гСправа № 187/1885/23 Провадження № 2/0187/315/23
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" грудня 2023 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П., учасників судового провадження представника позивача адвоката Цівань Н.В., представника відповідача адвоката Антонова К.Д., розглянувши в селищі Петриківка матеріали цивільної справи

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення коштів за договором купівлі-продажу,-

Встановив:

05.10.2023 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором купівлі-продажу.

Ухвалою суду від 13.11.2023 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Представник відповідача подав до суду клопотання про направлення справи на розгляд до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за місцем проживання відповідача.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача підтримав своє клопотання, представник позивача не заперечував.

Суд вислухавши пояснення представників сторін, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 41, 42 постанови від 1.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, які виникають щодо нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст.ст. 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.ст. 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Отже для позовів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно, в тому числі умови про стягнення грошових коштів несплачених за договором купівлі-продажу, встановлюється виключна підсудність.

У даному випадку, спір виник з приводу невиконання відповідачем умов договору щодо купівлі-продажу земельної ділянки, яка знаходиться на території Дніпропетровської області Дніпровського (колишнього Петриківського) району с. Єлизаветівка.

При цьому, 08.11.2023 судом отримана інформація від Державної міграційної служби України щодо місце проживання відповідача, а саме: 23.06.2023 відповідача знято з реєстрації за адресою м. Дніпро. Іншої інформації щодо місця проживання не надано. Виклик відповідача здійснювався за правилами ч. 11 ст. 128 ЦПК України.

Враховуючи наведене, оскільки позов стосується застосування правових наслідків невиконання відповідачем зобов`язання за договором купівлі-продажу, предметом якого було нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, суд вважає, що цей позов повинен розглядатися за правилами виключної підсудності - за місцезнаходженням земельної ділянки.

Отже, відсутні підстави для задоволення клопотання представника відповідача про направлення справи на розгляд до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за місцем проживання відповідача.

Керуючись статтями 19, 30-31, 258-261, 268, 274, 277, 353 ЦПК України ,-

Постановив:

В задоволенні клопотання представника відповідача про направлення справи на розгляд до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за місцем проживання відповідача відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складено та підписано 18.12.2023.

Суддя І.М. Соловйов