УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

09.01.2023

м. Одеса

Справа № 521/17062/22

Провадження № 2-з/522/4/23

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Ярема Х.С. розглянув в письмовому провадженні заяву позивача ОСОБА_1 , подану адвокатом Кондрашевою К.С., про забезпечення позову до подання позовної заяви.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 кошти у сумі 16 360 768,70 грн. за борговими розпискам від 03.07.2019, 31.08.2019, 10.09.2019, 12.10.2019, 03.11.2019.

Ухвалою від 23.12.2022 відкрито провадження у справі.

06.01.2023 до суду надійшла позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме:

- квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .

Необхідність забезпечення позову обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 уникає зустрічей з позивачем - ОСОБА_1 , борг не повертає. Тому лише накладення арешту на нерухоме майно може реально забезпечити виконання рішення суду у даній справі. Проте відповідач, дізнавшись про наявність даного позову, намагатиметься відчужити належне їй нерухоме майно, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, вирішуючи питання про обґрунтованість заяви про вжиття заходів забезпечення позову, керується такими нормами процесуального закону.

Відповідно до частини 1 та 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Отже, заходи забезпечення цивільного позову мають вживатись виключно у двох випадках:

1) якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду,

2) з інших підстав, визначених законом.

При цьому, у вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом;

-ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову;

-запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

У той же час, доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача. Тобто, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для такого забезпечення позову.

В першу чергу суд звертає увагу, що заява від 06.01.2023, подана як така, якою позивач просить забезпечити позов до його подання до суду. У зв`язку з цим, позивач так і зазначає у даній заяві,

що відповідач, дізнавшись про наявність даного позову, намагатиметься відчужити належне їй нерухоме майно, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Однак провадження у даній справі уже відкрито. Відтак позивач чи його представник, подаючи таку заяву, мав би проявити уважність до поданої ним процесуальної заяви.

По суті предметом спору є стягнення коштів за борговим розпискам на загальну суму 24 500 доларів США. Отже, між сторонами існує спір з приводу можливого невиконання зобов`язань за борговим розпискам.

Безумовно наявність у власності відповідача нерухомого майна може гарантувати виконання рішення суду у разі задоволення позову. Проте суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. Це означає, що заявнику недостатньо лише зазначити, що існує загроза можливості виконання судового рішення, а й навести змістовну мотивацію таких причин та підстав. Цей обов`язок заявник не повинен перекладатись на суд, а суд не повинен самостійно відшукувати ці підстави, якщо заявник неспроможний їх навести. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Позивач посилається на те, що відповідач може намагатись відчужити своє майно.

З матеріалів позову вбачається, що перше прострочене зобов`язання відповідача з 13.07.2019, тобто з цієї дати пройшло вже близько трьох з половиною років. Жодних доказів, які б свідчили про спробу відповідача відчужити належне їй майно, суду не надано.

Позивач надає інформацію про належність ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_4 - станом на 18.12.2001 року, квартири АДРЕСА_5 - станом на 15.09.2017; квартири АДРЕСА_6 - станом на 10.12.2012.

Проте актуальна інформація щодо власника зазначених квартир, як і щодо їх ринкової вартості, суду не надано.

Під час вирішення питань про забезпечення позову суд повинен виходити з принципів адекватності заходу забезпечення позову, що застосовується судом. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

В контексті цього, суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту квартири, право власності відповідача на які не підтверджено та ціна яких суду невідома, може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти цим забезпеченням, враховуючи те, що жодних доказів намагань відповідача відчужити вказане майно, суду теж не надано. Тобто, запропоновані заходи забезпечення цього позову є явно неспівмірними з цим позовом.

З огляду на наведене, заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Керуючись ст. 149, 150, 152-154, 157 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Х.С. Ярема