Житомирський апеляційний суд
Справа №274/1295/21 Головуючий у 1-й інст. Хуторна І. Ю.
Категорія 84 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Борисюка Р.М., Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання Кузьменко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №274/1295/21 за поданням головного державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задорожнюк Олени Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Сачок Андрій Вікторович

на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 серпня 2023 року, яка постановлена під головуванням судді Хуторної І.Ю.

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року головний державний виконавець Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задорожнюк Олена Володимирівна звернулася до суду із поданням, в якому просила тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього відповідно до виконавчого листа №274/1295/21, виданого 02.06.2023 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ТОВ «Андріяшівка-Агро» матеріальної шкоди у розмірі 122 780,00 грн.

На обґрунтування вказано подання зазначала, що у Бердичівському ВДВС у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №72065479 з виконання виконавчого листа №274/1295/21 виданого 02.06.2023 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ТОВ «Андріяшівка-Агро» матеріальної шкоди у розмірі 122 780,00 грн.

20 червня 2023 року виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника ОСОБА_1 зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, а також попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити, майно належне боржнику за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності відсутнє.

Виконавцем 25.07.2023 року на адресу боржника надсилався виклик за вихідним №55845 щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, який він отримав 07.08.2023 року особисто, однак ОСОБА_1 на виклик 07.08.2023 року не з`явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

Вжитими виконавцем заходами становлено, що боржнику не належать на праві власності транспортні засоби, земельні ділянки, нерухоме майно (електронна відповідь Міністерства внутрішніх справ України, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно).

20 червня 2023 року відповідно до вимог ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника.

Боржник ОСОБА_1 одержав в 2022 року, згідно декларації, дохід як самозайнята особа в сумі 136 500,00 грн. (сума податку становила 6825,00 грн.), однак кошти по рішенню суду не сплачує. На запит виконавця Державною прикордонною службою України (11.08.2023) повідомлено про те, що ОСОБА_1 державний кордон України в період із 20.06.2023 по 11.08.2023 не перетинав.

Рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому доходу, який він отримує від оренди земельних паїв.

Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 серпня 2023 року подання задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього на підставі виконавчого листа №274/1295/21, виданого 02.06.2023 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ТОВ «Андріяшівка-Агро» матеріальної шкоди у розмірі 122 780,00 грн. Виконання ухвали покладено на Державну прикордонну служби України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, боржник ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість та неврахування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні подання.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 на даний момент є безробітнім і немає жодних доходів або майна, транспортні засоби на його ім`я не зареєстровані. Він переживає скрутне фінансове становищі, але робить все можливе для пошуку роботи. Кошти, які він отримав у 2022 році як самозайнята особа, були витрачені на сімейні та життєві потреби до відкриття виконавчого провадження №.06.2023 року.

На сьогоднішній день боржник не має можливості виплатити матеріальну компенсацію у розмірі 122 780,00 грн. одноразовим платежем, однак намагатиметься виконати рішення суду з моменту отримання доходу. Обмеження, які були введені, не допомагають досягнути жодної мети виконавчого провадження, а навпаки, завдають шкоду процесу виконання судового рішення. Це може призвести до серйозного порушення прав як стягувача, та і боржника в рамках виконавчого провадження.

Звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_1 не ухиляється від виконання рішення суду і має намір відразу, як тільки матиме можливість, розпочати сплату коштів для, погашення заборгованості.

Вказує, що обмеження в праві виїзду за межі України в умовах воєнного стану може покласти під загрозу життя і безпеку ОСОБА_1 і це є серйозною обставиною, яку слід враховувати.

У матеріалах справи відсутні належні докази, які підтвердили факт умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду. Разом з тим, будь-яке тимчасове обмеження у гарантованих Конституцією України прав особи, яке в момент його застосування мало легітимну мету, не може тривати постійно. Інших доказів свідомого ухилення від виконання вказаного виконавчого документа не виявлено, тому застосоване обмеження є непропорційним меті такого застосування.

Суд першої інстанції не врахував ці обставини та не надав належної правової оцінки доводам заявника щодо необґрунтованості обмеження в праві виїзду за межі України, відсутності ухилення від виконання судового рішення. Це призвело до хибного висновку суду про задоволення зави про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1

Бердичівський відділ державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому категорично заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

На спростування доводів апеляційної скарги зазначає, щостаном на 01 грудня 2023 року на примусовому виконанні у Бердичівському відділі державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження №72076435 до складу якого входять 20 виконавчих провадження про стягнення грошових коштів з боржника ФОП ОСОБА_1 , зокрема №72064507, 72064766, 72065373, 72064479, 72544567, 72550452, 72550953, 72702935, 72703075, 72728309, 72728362, 72728405, 72728432, 727258052, 72758307,72921540, 72921976, 72922431,73035668, 73035975.

Усі постанови про відкриття виконавчих проваджень та вимоги з`явитися до державного виконавця для сплати боргів, направлялися боржникові для виконання виключно рекомендованою кореспонденцією. Жоден лист з відповідною відміткою Укрпошти про неотримання рекомендованого листа ОСОБА_1 , до відділу не повернувся. Це свідчить про те, що боржнику відомо про наявні борги, згідно виконавчих документів, що перебувають на примусовому виконанні у відділі.

Згідно інформаційної довідки з Головного сервісного центру МВС та відповідно до сформованої державним виконавцем довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що зареєстроване за боржником на праві власності рухоме та нерухоме майно відсутнє. Боржник лише орендує земельні ділянки (паї).

25 липня 2023 року за вихідним №55845 на адресу боржника рекомендованою кореспонденцією направлено виклик з`явитися до виконавця 07.08.2023 року на 09:00 годину для сплати боргу або надання підтверджуючих документів про сплату боргу, надати пояснення причин невиконання вимог виконавчого документа, надання достовірних відомостей про майно та кошти (трек номер рекомендованого листа 436). Згідно відстеження поштового відправлення Укрпошта, відправлення вручено особисто 02.08.2023 року. Боржник на виклик не з`явився, причини неявки не повідомив.

16.08.2023 року, на виконання письмової вимоги стягувача, державним виконавцем направлено запит до Райгородоцької територіальної громади щодо надання вичерпної інформації про наявність будь-якого майна, що зареєстроване за боржником ОСОБА_1 , та повідомити про наявність та території громади урожаю та його характеристик на орендованих ФОП ОСОБА_1 земельних ділянках. За результатами отриманої відповіді 19.09.2023 державним виконавцем винесено постанову про арешт врожаю 2023 року, та майбутніх урожаїв, що знаходяться чи будуть знаходитися на орендованих боржником земельних ділянках (паях) загальною площею 10,7092 га, з відповідними кадастровими номерами: ??:06:000:0249 (площа 2,3382 га); ??:06:000:0270 (площа 1,1477 га); :06:000:0271 (площа 1,1612 га);?? :06:000:0272 (площа 1,1612 га); ??:04:000:0129 (площа 1,1629 га); ??:04:000:0142 (площа 1,1459 га); ??:04:000:0143 (площа 1,1459 га); ??:06:000:0426 (площа 1,4462 га).

Згідно повідомлення ТОВ «Андріяшівка-Агро» стало відомо, що 07.09.2023 року ФОП ОСОБА_1 , безперешкодно зібрав з орендованих земельних ділянок урожай сої та продав його за готівку. Жодних коштів від реалізації даного врожаю, в рахунок часткового погашення наявних боргових зобов`язань, на депозитний рахунок відділу боржником не перераховувалися. Наведене свідчить про ухилення ОСОБА_1 від виконання судових рішень, що перебувають на виконанні у відділі.

Окрім наведеного, твердження ОСОБА_2 про те, що обмеження у праві виїзду за межі України в умовах воєнного стану може покласти під загрозу його життя та безпеку є нікчемним, так як станом на сьогодення за загальним правилом на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років обмежено виїзд за межі України (у зв`язку з введенням в Україні правового режиму воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та на виконання вимог Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено правила виїзду за межі України окремих категорій осіб), а пересуватися територією України з метою убезпечення себе та родини, боржникові ніхто не забороняє.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника відділу.

За приписами ст.372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з`явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

З урахуванням положень ч.2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що 02.06.2023 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області видано виконавчий лист №274/1295/21 від 07.04.2023 року про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ТОВ «Андріяшівка-Агро» матеріальної шкоди (збитку), у тому числі отриману від неодержаного доходу (упущеної вигоди) у розмірі 122 780,00 грн. (а.с.154, т.2).

20 червня 2023 року державним виконавцем Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задорожнюк Оленою Володимирівною на підставі виконавчого листа №274/1295/21 виданого 20.06.2023 року Бердичівським міськрайонним судом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ТОВ «Андріяшівка-Агро» матеріальної шкоди у розмірі 122 780,00 грн. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №72065479 (а.с.155, т.2).

Постановою від 20.06.2023 року державним виконавцем Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задорожнюк Оленою Володимирівною накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 (а.с.163, т.2).

Із відповіді на запит державного виконавця №167909834 від 06.07.2023 року до МВС вбачається, що транспортні засоби за ОСОБА_1 не зареєстровані (а.с.161, т.2).

За даними Держаної податкової служби України від 11.08.2023 встановлено, що боржник (РНОКПП НОМЕР_1 ) за виконавчим провадженням ВП№72065479 як самозайнята особа за четвертий квартал 2022 року отримав дохід у розмірі 136 500,00 грн., з якого утримано 6 825,00 грн. податку (а.с.162, т.2).

Згідно відповіді з Державної прикордонної служби України від 11.08.2023 року на запит державного виконавця про перетин боржником державного кордону України, відомості щодо перетину державного кордону України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні (а.с.160, т.2).

Задовольняючи подання суд першої інстанції виходив з того, що поведінка боржника свідчить про його ухилення від виконання рішення суду, а матеріали подання містять достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного факту ухилення боржника від виконання рішення.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним, виходячи з наступного.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно із ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Так, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має, зокрема, право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Положеннями ст.6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

В свою чергу, порядок вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України визначено у ст.441 ЦПК України, відповідно до якої питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Отже, задоволення подання виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі чи частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично невиконання таких може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Іншими словами, ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, є будь-які свідомі умисні діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та у повному обсязі вчинення виконавчих дій. У зв`язку із цим у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконання обов`язків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження, зазначене може бути підставою для відповідного реагування виконавця, зокрема, звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно з нормами ЦПК України та статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

В свою чергу, права і обов`язки сторін та інших учасників виконавчого провадження визначені статтею 19 ЗУ «Про виконавче провадження».

У частині 5 статті 19 цього Закону вказано, що боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій, за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України, повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини, своєчасно з`являтися на вимогу виконавця, надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

20 червня 2023 року державним виконавцем Задорожнюк О.В. рекомендованою кореспонденцією на адресу боржника направлено вимогу виконавця про те, що ОСОБА_1 необхідно з`явитися о 10-00 год. 10.07.2023 року до відділу ДВС, яка ним отримана особисто 28.06.2023 року, що підтверджується тренінгом Укрпошти №329 (а.с.156-158, т.2).

Крім того, 25.07.2023 року держаним виконавцем Задорожнюк О.В. рекомендованою кореспонденцією на адресу боржника направлено виклик держаного/приватного виконавця щодо того, що ОСОБА_1 необхідно з`явитися о 09-00 год. 07.08.2023 року до відділу ДВС, серед іншого, для надання пояснень за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання. Вказаний виклик ОСОБА_1 також отримав особисто 02.08.2023 року, що підтверджується тренінгом Укрпошти № 436 (а.с.165-167, т.2).

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскільки на виклики державного виконавця боржник ОСОБА_1 не прибував, пояснення за фактами невиконання вимог виконавчого документа та вимог виконавця, не надавав, тобто не виконав покладені на нього Законом України «Про виконавче провадження» обов`язки, що не може трактуватися чи свідчити про щось інше ніж про ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

Більше того, у матеріалах справи, у тому числі апеляційної скарги відсутні докази того, що боржник ОСОБА_1 вчиняє будь-які дії, спрямовані на виконання ним своїх зобов`язань, зокрема з часу подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, а саме з вересня 2023 року, коли останній точно знав про відповідні правовідносини та їх наслідки (тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон).

Окрім того, із відзиву на апеляційну скаргу та доданих до нього матеріалів, вбачається, що 16.08.2023 року державним виконавцем направлено запит до Райгородоцької територіальної громади щодо надання вичерпної інформації про наявність будь-якого майна, що зареєстроване за боржником ОСОБА_1 , та повідомити про наявність та території громади урожаю та його характеристик на орендованих ФОП ОСОБА_1 земельних ділянках.

За результатами отриманої відповіді 19.09.2023 року державним виконавцем винесено постанову про арешт врожаю 2023 року, та майбутніх урожаїв, що знаходяться чи будуть знаходитися на орендованих боржником земельних ділянках (паях) загальною площею 10,7092 га, з відповідними кадастровими номерами: ??:06:000:0249 (площа 2,3382 га); ??:06:000:0270 (площа 1,1477 га); :06:000:0271 (площа 1,1612 га);?? :06:000:0272 (площа 1,1612 га); ??:04:000:0129 (площа 1,1629 га); ??:04:000:0142 (площа 1,1459 га); ??:04:000:0143 (площа 1,1459 га); ??:06:000:0426 (площа 1,4462 га).

Згідно повідомлення ТОВ «Андріяшівка-Агро» стало відомо, що 07.09.2023 року ФОП ОСОБА_1 , безперешкодно зібрав з орендованих земельних ділянок урожай сої та продав його за готівку. Жодних коштів від реалізації даного врожаю, в рахунок часткового погашення наявних боргових зобов`язань, на депозитний рахунок відділу боржником не перераховувалися, що вказує на ухилення ОСОБА_1 від виконання судових рішень, що перебувають на виконанні у відділі.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував, що при зверненні до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, приватний виконавець не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про ухилення боржника від виконання зобов`язань колегія суддів відхиляє, оскільки будь-яких доказів про те, що ОСОБА_1 вчиняв дії щодо виконання своїх зобов`язань останнім надано не було.

Згідно ч.1 ст.18 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В порушення положень п.9 ч.2 ст.19 Конституції України, ч.1 ст.18 ЦПК України ОСОБА_1 у добровільному порядку не виконує зобов`язання перед стягувачами, що призводить до порушення їх прав, гарантованих Основним Законом України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

При цьому, колегія суддів враховує обставини справи, а також поведінку боржника, який не лише у період після відкриття провадження у справі, а й з часу прийняття судом оскаржуваного рішення й донині, не вжив усіх можливих та запропонованих заходів щодо виконання зобов`язань перед стягувачами.

Верховний Суд у постанові № 331/8536/17 від 28.10.2020 року, виклав правову позицію про те, що тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78-82).

Отже, на виконанні у виконавчої служби перебуває зведене виконавче провадження про стягнення коштів з ОСОБА_1 на підставі двадцяти виконавчих документів, виконання яких боржник ігнорує, будучи обізнаним про перебування на примусовому виконанні судових рішень, зобов`язання не виконує і цьому не сприяє, майна, яке можливо реалізувати у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження», не має.

Зазначене указує на те, що обмеження на виїзд боржника з України до виконання судового рішення й поновлення таким чином прав та законних інтересів стягувачів не являє собою втручання в його право покидати країну, гарантоване пунктом 2 статті 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, застосував закон, що регулює спірні правовідносини й дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення подання головного державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Сачок Андрій Вікторович,залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 серпня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2023 року.

Головуючий Судді