Справа № 685/1270/23
Провадження № 2/685/221/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполі

справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що 17.02.2021 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» було укладено кредитний договір №. На підставі договору про відступлення прав вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Відповідно до п.2.2 договору сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованості позичальників. 21.03.2023 між АТ «ТАСКОМБАНК» та позивачем укладено договір факторингу №НІ/11/9-Ф, згідно з умовами якого позивач зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити позивач права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до Додатку №1 до договору факторингу №НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 Реєстру прав вимоги позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 16658,89 грн, з яких: 7650 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 0,57 грн загальна заборгованість по відсоткам, 9008,32 грн загальна заборгованість по комісії. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № від 17.02.2021 не виконує, у зв`язку із чим утворилася заборгованість. Станом на момент відступлення права вимоги позивачу, заборгованість за кредитним договором № від 17.02.2021 складає 16658,89 грн, з яких: 7650 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 0,57 грн загальна заборгованість по відсоткам, 9008,32 грн загальна заборгованість по комісії. Просив позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 16658,89 грн грн заборгованості за кредитним договором № від 17.02.2021 та судовий збір у розмірі 2684 грн.

Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з`явився, подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутності його представника, не заперечує проти заочного рішення.

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, що підтверджується витягом із поштового реєстру рекомендованих повідомлень, в суд не з`явився, про причину неявки не повідомив, клопотань не подав.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що 17.02.2021 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» було укладено кредитний договір № (а.с.6). Згідно з умовами кредитного договору, відповідач отримав кредит в розмірі 7650 грн строком на 18 місяців із сплатою щомісячних процентів в розмірі 6 % та річних процентів у розмірі 0,01 %, що підтверджується паспортом кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5245619, який згідно п.3 кредитного договору є невід`ємною частиною кредитного договору (а.с.9). На підставі договору про відступлення прав вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором (п.2.1 договору). Відповідно до п.2.2 договору сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованості позичальників (а.с.13-14). Відповідно до повідомлення про відступлення прав вимоги від 17.02.2021 відповідача повідомлено, що права вимоги за кредитним договором № від 17.02.2021 укладеним між ним та ТОВ «ФК «ЦФР» будуть відступлені АТ «ТАСКОМБАНК», що підтверджується підписом відповідача (а.с.7). 21.03.2023 між АТ «ТАСКОМБАНК» та позивачем укладено договір факторингу №НІ/11/9-Ф, згідно з умовами якого позивач зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити позивач права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с.15-16). Відповідно до Акта прийому-передачі Реєстру прав вимоги за договором факторингу №НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 (а.с.17), витягу з Реєстру прав вимоги позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 16658,89 грн, з яких: 7650 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 0,57 грн загальна заборгованість по відсоткам, 9008,32 грн загальна заборгованість по комісії. (а.с.17-18). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 31.10.2023 заборгованість за кредитним договором № від 17.02.2021 складає 16658,89 грн, з яких: 7650 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 0,57 грн загальна заборгованість по відсоткам, 9008,32 грн загальна заборгованість по комісії (а.с.12).

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Також суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, за якою «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1 ст. 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Оцінивши в сукупності надані докази, суд дійшов висновку, що відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 7650 грн, зобов`язаний був повернути кредит та сплатити щомісячні та річні проценти, відповідно до графіку платежів вказаному у Паспорті кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5245619, однак не виконав грошового зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по кредитному договору, тому суд вважає, що у відповідача є заборгованість у розмірі 7650,57 грн, з яких: 7650 грн загальна заборгованість по тілу кредиту, 0,57 грн загальна заборгованість по відсоткам.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по комісії у розмірі 9008,32 грн, суд дійшов висновку про її необґрунтованість, оскільки ні у кредитному договорі № від 17.02.2021, ні у Паспорті кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5245619, який є невід`ємною частиною кредитного договору не зазначено розміру комісії та обов`язку відповідача щодо її сплати. Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», про які йдеться у розділі 2 Кредитного договору від 17.02.2021 не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 17.12.2021 року, оскільки у них відсутній підпис відповідача, який є підтвердженням його волевиявлення на нарахування неустойки. Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року справа № 342/180/17.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 7650,57 грн заборгованості за кредитним договором № від 17.02.2021 укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 . В іншій частині позовні вимоги щодо заборгованості по комісії у розмірі 9008,32 грн є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі п. 3 ч. 2 і ч. 13 ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат проводиться пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивачу задоволено позов в розмірі 45,92% позовних вимог, то судовий збір необхідно стягнути в розмірі 1232,49 грн (2684 грн х45,92%).

Виходячи з наведеного, керуючись ст.525,526,530, 1054 ЦК України, ст.12, 81, 89 ЦПК України, районний суд

ухвалив:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № НОМЕР_1 в АТ «ТАСКОМБАНК») 7650 (сім тисяч шістсот п`ятдесят) грн 57 коп заборгованості за кредитним договором № від 17.02.2021, а також 1232,49 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуюча