Справа №175/3407/23
Провадження №2/175/2290/23
У Х В А Л А

Про залишення позовної заяви без руху

12 грудня 2023 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бойко О.М., розглянувши матеріали уточненої позовної заяви Керівника Слобожанської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про примусове припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації,

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2023 року позивач Керівник Слобожанської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про примусове припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації.

Того ж дня поточного року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказаний позов було розподілено до провадження судді Бойка О.М.

Ухвалою суду від 31 липня 2023 року позов було залишено без руху, оскільки він не відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України. Позивачу був наданий строк для усунення недоліків.

23 серпня 2023 року до суду була надана уточнена позовна заява, в якій на думку суду, не були виправленні недоліки ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, а тому ухвалою суду від 30 серпня 2023 року матеріали позовної заяви були повернуті позивачеві.

Не погодившись із таким рішенням суду 17.10.2023 року позивач в особі Керівника Слобожанської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області звернувся із апеляційною скаргою до Дніпровського апеляційного суду на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.08.2023 року у справі 175/3407/23.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 листопада 2023 року апеляційну скаргу було задоволено та ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року про повернення позовної заяви скасовано та справу направлену для продовження розгляду до суду першої інстанції.

30 листопада 2023 року матеріали позовної заяви повернулись з Дніпровського апеляційного суду для продовження розгляду судом першої інстанції.

Врахувавши висновки суду апеляційної інстанції, судом при продовженні дослідження матеріалів позовної заяви були встановленні наступні недоліки, які є суттєвими та перешкоджають у відкриті провадження по справі.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України.

У частині другій статті 4 ЦПК України визначено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до абзацу 1 частини третьої, абзаців 1-3 частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Згідно з частиною третьою статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді згідно із частиною четвертою статті 56 ЦПК України має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу, про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків і повернення в разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки не усунуті.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ сторонами цивільного розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Відповідно до Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Разом з тим, згідно висновку Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року в справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19) прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац другий частини другої статті 45 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року). Аналогічний припис закріплений у частині четвертій статті 56 ЦПК України, чинного з 15 грудня 2017 року. Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia(«суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.

Згідно наданого до позовної заяви листа ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області №10-4-0.62-2113/2-23 від 07.04.2023 року не вбачається, що орган державної влади, який наділений правом звернення до суду у спірних питаннях щодо користування земельними ділянками, надавав згоду на здійснення представництва його інтересів у суді.

Суду необхідно встановити, що ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області не має заперечень щодо здійснення його представництва у суді. Також, суд звертає увагу, що лист Слобожанської окружної прокуратури №04/66-1767ВИХ-23 від 17.05.2023 року до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області містить лише інформацію, що орган прокуратури вирішив звертатись до суду, проте відповіді із згодою не додано до матеріалів справи.

У відповідності до абз.3 ч.4 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», в якій зазначається, що прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Тобто, оскільки, виходячи із цієї норми рішення прокурора про звернення до суду може бути оскаржене, тому суду необхідно встановити, у відповідності до положень ЗУ «Про прокуратуру», що суб`єкт владних повноважень не заперечує проти такого звернення.

Також, у відповідності до абз.2 ч.4 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» саме суду необхідно встановити обставини, що уможливлюють представництво інтересів органом прокуратури у суді.

Суд зауважує, що Слобожанською окружною прокуратурою та ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області не були виконанні вимоги п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, в якому зазначається, що позовна заява повинна містити спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Відповідно до ст. 144 ЗУ України у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор з контролю за використанням та охороною земель чи державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища складає протокол про адміністративне правопорушення, накладає на особу, яка допустила правопорушення, адміністративне стягнення та видає цій особі припис про його усунення у 30-денний строк.

У разі якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку припис державного інспектора щодо припинення правопорушення, державний інспектор з контролю за використанням та охороною земель чи державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища накладає на таку особу адміністративне стягнення відповідно до закону та повторно видає припис про припинення правопорушення та усунення його наслідків у 30-денний строк.

У разі неусунення наслідків порушення земельного законодавства у 30-денний строк орган державного контролю за використанням та охороною земель або орган державного контролю за охороною навколишнього природного середовища звертається до суду з позовом про: розірвання договору оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки або договору про встановлення земельного сервітуту; припинення права постійного користування земельною ділянкою.

Оскільки фактично конфіскація майна це є припиненням права постійного користування земельною ділянкою, то до звернення до суду позивач або суб`єкт владних повноважень повинні виконати вимоги визначенні ЗК України.

В матеріалах позовної заяви та додатках до неї немає підтверджень відповідних дій, а бо посилань на виконання таких дій, тому суд вважає, що позивачем не здійсненні також і заходу досудового врегулювання спору.

У відповідності до п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України в якій визначено, що позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, а враховуючи вимоги ст.144 ЗК України такі вимоги є обов`язковими перед зверненням до суду.

Додатково, у відповідності до ст. 80 ЗК України, в якому перелічуються суб`єкти права власності на землю, вказано, що суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Як вбачається з наданої до суду Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна Державний акт на право приватної власності на землю, серія та номер: ІІІ-ДП005965, виданий 03.12.1998 року Підгородненською міської радою народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Адресою майна є АДРЕСА_1 , що є територією Підгородненської міської ради.

Відповідно до ч.3 ст.53 ЦПК України, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Тобто, при дослідженні матеріалів позовної заяви, судом встановлено, що фактично земельна ділянка знаходиться на території Підгородненської міської ради. Незважаючи на те, що ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області має право подання позовної заяви, щодо спірного майна, фактичне право користування земельною ділянкою, після можливого задоволення позовних вимог, перейде до Підгородненської міської ради, яка буде здійснювати її продаж на земельних торгах, як того вимагає ч.4 ст.145 ЗК України.

Тому, Підгородненську міську раду слід залучити до справи, як третю сторону, оскільки рішення по справі вплине на її права та обов`язки.

Тому у відповідності до п.3 ч.2 ст.175 ЦПК України в позовній заяві необхідно зазначити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Тобто, Керівнику Слобожанської окружної прокуратури необхідно надати до суду уточнену позовну заяву в якій необхідно належним чином обґрунтувати право звернення до суду із позовною заявою в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області; надати підтвердження щодо відсутності заперечень Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у здійсненні Керівником Слобожанської окружної прокуратури представництва суб`єкта владних повноважень; здійснити заходи досудового врегулювання спору або надати посилання на здійснення таких заходів; залучити належним чином усіх сторін по справі інтереси, права та обов`язки яких можуть бути порушенні, при розгляді цієї справи.

А тому, відповідно вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позивачу слід надати суду позовну заяву у новій редакції з урахуванням вимог ухвали.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Керівника Слобожанської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про примусове припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації залишити без руху і надати позивачу термін для виправлення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня вручення позивачеві ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали усунути вказані недоліки, а саме: надати до суду позовну заяву в новій редакції, яка підписана позивачем, та її копії для усіх сторін по справі.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Бойко