Ухвала

09 січня 2023 року

місто Київ

справа № 475/186/20

провадження № 61-12946ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 29 вересня 2022 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року у справі за позовом вою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Доманівської селищної об`єднаної територіальної громади Миколаївської області, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання заповіту нікчемним,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати визнати нікчемним заповіт, складений ОСОБА_4 13 серпня 2015 року на ім`я ОСОБА_2 ,посвідчений сільським головою Царедарівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області.

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 29 вересня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що оспорюваний позивачем заповіт не є нікчемним, крім того, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки заявлено вимогу про встановлення нікчемності заповіту без застосування наслідків недійсності правочину.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 29 вересня 2022 року змінено, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови та виключивши з мотивувальної частини рішення оцінку доказів та висновки суду стосовно того, чи є оспорюваний заповіт нікчемним.

21 грудня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Доманівського районного судуМиколаївської області від 29 вересня 2022 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

І. Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на:

- порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права;

- суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду Україні від 19 січня 2006 року, у постанові Верховного Суду від 12 червня 2017 року у справі № 607/15112/17.

Верховний Суд, вивчивши наведені заявником підстави касаційного оскарження судових рішень судів попередніх інстанцій дійшов висновку, що посилання заявника на постанову Верховного Суду України від 19 січня 2006 року не містить належної конкретизації, оскільки не зазначено номер справи, у якій ухвалено зазначене судове рішення суду касаційної інстанції, що унеможливлює перевірку подібності правовідносин.

ІІ. У порушення пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України касаційна скарга не містить повну адресу місця проживання чи перебування відповідача ОСОБА_2 та третьої особи - ОСОБА_3 , оскільки не зазначено вулицю (провулок) та нумерацію будинку у населеному пункті де проживають чи перебувають вказані учасники справи, або відомості про відсутність у населених пунктах вулиць (провулків, тощо) та нумерації будинків.

За наведених обставин заявнику необхідно подати касаційну скаргу у новій редакції, у якій необхідно конкретизувати підставу касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій - пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, долучити копії касаційних скарги відповідно до кількості учасників справи із зазначенням повної адреси проживання чи перебування учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Суд роз`яснює, що якщо заявник не усуне недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважатиметься неподаною і уде повернута заявнику (частина третя статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 29 вересня 2022 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року у справі за позовом вою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Доманівської селищної об`єднаної територіальної громади Миколаївської області, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання заповіту нікчемним, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик