Справа № 477/886/23
Провадження № 2/477/448/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі -судді Полішко В.В., з секретарем Крошніною А.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, товарна біржа «Мегаполіс-Інфо», про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

01 травня 2023 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , який укладений 29 грудня 1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на Товарній біржі «Мегаполіс-Інфо» за № 177, зареєстрований в Комунальному підприємстві «ММБТІ» 01 лютого 2000 року за №70.

В обґрунтування вимог позивачка вказувала, що 29 грудня 1999 року між її чоловіком ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_4 з іншої, укладений договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказаний договір оформлений на Товарній біржі «Мегаполіс-Інфо», зареєстрований 29 грудня 1999 року в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомості №1-177, без подальшого його нотаріального посвідчення. Зазначений договір в ММБТІ був зареєстрований 01 лютого 2000 року за реєстраційним № 70.

Всі умови договору сторонами виконані. Відповідно до діючого законодавства письмова форма договору купівлі-продажу житлового будинку, підлягає нотаріальному посвідченню, а виданий Товарною Біржою «Мегаполіс-Інфо» не являється належно оформленим документом, який свідчить про право власності на придбаний будинок, оскільки не була дотримана нотаріальна форма договору.

На сьогодні укладена угода не відповідає вимогам законодавства.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік ОСОБА_3 помер.

При зверненні до Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області з метою оформлення спадщини, їй було роз`яснено, що договір купівлі-продажу був укладений з порушенням норм чинного законодавства, а тому для вирішення цього питання їй необхідно звернутися до суду.

Оскільки сторонами були дотримані та виконані всі його умови, просить визнати договір купівлі-продажу дійсним, так як це є єдиним способом захисту прав позивача як спадкоємця.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності, заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. В зв`язку з зайнятістю на роботі просить розглядати справу за її відсутності.

Третя особа товарна біржа «Мегаполіс-Інфо» в судове засідання свого представника не направила, причини суду не повідомила, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 зазначеної статті передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне.

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 29 грудня 1999 року ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_4 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір укладений на товарній біржі «Мегаполіс-Інфо», зареєстрований 29 грудня 1999 року в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомості №1-177 (а.с. 12).

В подальшому зазначений договір купівлі-продажу був зареєстрований в КБ ММБТІ 01 лютого 2000 року за реєстраційним № 70 (а.с. 11).

Судом встановлено, що вказаний договір зареєстрований у відповідності до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (діючої на момент реєстрації договору) на Товарній Біржі №Мегаполіс-Інфо».

Відповідно до пункту 5 договору купівлі-продажу від 29 грудня 1999 року № 177, кошти за придбане майно були передані продавцю до підписання цього договору.

Вказане підтверджує той факт, що сторонами були виконані всі умови договору купівлі-продажу домоволодіння.

Згідно з довідкою КП ММБТІ від 12 листопада 2021 року №2-8549 станом на 28 грудня 2012 року власником цілої частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу №177 від 29 грудня 1999 року, укладеного на товарній біржі «Мегаполіс-Інфо» м. Миколаїв та зареєстрованого в КИ ММБТІ 01 лютого 2000 року за №70 (а.с. 14).

Крім цього, у домовій книзі для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 вказаний як його домовласник (а.с.20-23).

В свою чергу, з огляду на зміст Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10 лютого 2022 року № 298935303 відомості щодо власника спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами відсутні (а.с. 19).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 06 червня 2007 року, серії НОМЕР_1 , актовий запис № 47, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Після його смерті відкрилася спадщина у виді вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

З огляду на свідоцтво про укладення шлюбу від 28 березня 1997 року, серії НОМЕР_2 , позивач є дружиною спадкодавця ОСОБА_3 та спадкоємцем першої черги.

Дослідивши матеріали спадкової справи №507/2007 відкритої державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд встановив, що після смерті спадкодавця з заявою про прийняття спадщини звернулася його дружина - ОСОБА_1 , в свою чергу батько спадкодавця ОСОБА_5 звернувся з заявою, в якій відмовився від належної йому частки спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 . Спадкоємці, які мають обов`язкову частку у спадковому майні відсутні.

Згідно зі статтею 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини ходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1223 право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1262-1265. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Як на підставу звернення до суду посилається на роз`яснення нотаріуса про звернення до суду для вирішення питання щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним, так як неможливо оформити спадщину, оскільки договір купівлі-продажу укладений з порушення вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 224 ЦК України (в редакції 1963 року), який був чинним на час спірних правовідносин, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 1 статті 227 ЦК України (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку, в якому хоча б однією із сторін є громадянин, підлягає нотаріальному посвідченню. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Водночас, на підставі частини 2 статті 47 ЦК України такий договір може бути визнаний судом дійсним, при умові, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що має місце по даній справі.

Згідно з частиною статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, на підставі частини 2 статті 220 ЦК України такий договір може бути визнаний судом дійсним, при умові, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення.

Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-ГУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Продавець ОСОБА_4 , відповідно до свідоцтва про смерть від 02 лютого 2007 року, серії НОМЕР_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 95).

Відповідач у справі ОСОБА_6 є донькою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження від 19 жовтня 1979 року, серії НОМЕР_4 (а.с. 29).

З огляду на Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 09 січня 2014 року № 7 відповідачем в зв`язку з укладанням шлюбу з ОСОБА_7 01 березня 1997 року при державній реєстрації шлюбу змінено прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ». Шлюб розірвано 27 липня 2007 року шлюб розірвано (а.с. 30).

19 серпня 2022 року відповідачем був укладений шлюб з ОСОБА_10 , свідоцтво про шлюб від 19 серпня 2022 року, серії НОМЕР_5 (а.с. 31). Після державної реєстрації шлюбу відповідачу присвоєне прізвище « ОСОБА_11 ».

З огляду на матеріали спадкової справи №333/2007, відкритої державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що після його смерті з заявою про прийняття спадщини звернулася лише його донька ОСОБА_12 (а.с. 84-125).

Як спадкоємицею першою черги ОСОБА_13 було прийнято спадщину після смерті батька ОСОБА_4 у вигляді: земельної ділянки 4,8700 га в межах згідно з планом, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Воскресенської селищної ради Миколаївського (Вітовського, Жовтневого) району Миколаївської області та земельної ділянки площею 1,0000 га в межах згідно з планом, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Воскресенської селищної ради Миколаївського (Вітовського, Жовтневого) району Миколаївської області (а.с. 25, 26, 27, 28).

Свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок не видавалося.

Пунктом 1 частини 1 статті 49 ЦПК України передбачено право відповідача на визнання позову (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Як зазначено в частині 1 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідач визнала позов у повному обсязі та не заперечувала щодо його задоволення, що підтверджується її заявою, яка міститься в матеріалах справи.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виконали всі істотні умови договору і відбулося повне виконання договору, оформлення спадкових прав позивача в нотаріальному порядку неможливе через обставини, про які вказано вище, та відповідач визнав позов, то суд на підставі вищевикладених норми матеріального права визнає позовні вимоги позивача щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним, такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статями 206, 258, 259, 263, 265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , укладений 29 грудня 1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований на Товарній Біржі «Мегаполіс-Інфо» 29 грудня 1999 року за реєстраційним номером №1-177 від 29 грудня 1999 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карки платника податку НОМЕР_6 ;

відповідач ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карки платника податку НОМЕР_7 ;

третя особа товарна біржа «Мегаполіс-Інфо», адреса: вул. Погранична, 167, м. Миколаїв, 54003, .

Суддя В.В. Полішко