Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/7208/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 . про що свідчить свідоцтво про смерть видане виконкомом Боржавської сільської ради Виноградівського району серії НОМЕР_1 від 10.07.2009 року, відповідний актовий запис № 15. За життя він залишив заповітне розпорядження: все майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він має за законом право заповідає дочці - ОСОБА_1 . Заповіт посвідчено ОСОБА_5 , секретарем виконавчого комітету Боржавської сільської ради 02.10.2007 року зареєстровано в реєстрі за № 20.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_6 .

Після смерті батька позивачки відкрилася спадщина на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідачі по справі, рідні брати позивачки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не заперечують щодо прийняття позивачкою спадкового майна.

Інших спадкоємців передбачених ст. 1241 ЦК України немає.

Позивачка вказує, що звернулася до державного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Боричок К.В., про прийняття спадщини за заповітом яка відкрилася після смерті батька. Однак їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу - втратою такого ще при житті спадкодавцем. У зв`язку з наведеним, позивачка змушена звертатись до суду для визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

Позивачка будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в підготовче засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Відповідачі будучи належним чином своєчасно повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в підготовче засідання також не з`явилися, однак подали через канцелярію суду заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність.

Третя особа в підготовче засідання також не з`явилася, заяв, клопотань від неї до суду не надходило.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст. 223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу та визнання позову відповідачами і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе у підготовчому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть видане виконкомом Боржавської сільської ради Виноградівського району серії НОМЕР_1 від 10.07.2009 року, відповідний актовий запис № 15.

За життя спадкодавець залишив заповітне розпорядження: все майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він має за законом право заповідає дочці (позивачці по справі) - ОСОБА_1 . Заповіт посвідчено ОСОБА_5 , секретарем виконавчого комітету Боржавської сільської ради 02.10.2007 року зареєстровано в реєстрі за № 20.

Заповіт не змінено і не скасовано, щдо стверджується відповідною відміткою на тексті заповіту.

Таким чином, позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом.

Осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні незалежно від змісту заповіту немає, оскільки дружина спадкодавця та мати позивачки ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті батьків позивачки є позивачка та її двоє братів відповідачі по справі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які не заперечують щодо прийняття позивачкою спадкового майна.

Після смерті спадкодавця батька сторін ОСОБА_4 відкрилася спадщина на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 та належав померлому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, яке видане Виноградівською райдержадміністрацією 19.11.2001 року на підставі розпорядження голови Виноградівської райдержадміністрації №703 від 19.11.2001 року.

Суд констатує, що після смерті батька позивачка прийняла спадщину в порядку ч.З ст.1268 ЦК України, так як проживала разом з спадкодавцем у спадковому будинку на день його смерті й надалі продовжує проживати у даному будинку та обробляти присадибну земельну ділянку, що стверджується довідкою Виноградівської міської ради від 03.10.2023 № 20.1-07/698.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

За прийняттям спадщини позивачка звернулася до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Разом з цим правовстановлюючий документ на житловий будинок втрачено за життя спадкодавця .

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивачка позбавлена можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Технічну інвентаризацію спадкового майна проведено.

Згідно довідки виданої КП «Виноградівське РБТІ» від 11.10.2023 року № 666 та даних технічного паспорта житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 будівництвом завершений і зареєстрований за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане Виноградівською райдержадміністрацією 19.11.2001 року на підставі розпорядження голови Виноградівської райдержадміністрації №703 від 19.11.2001 року .

Крім того, згідно довідки, яка видана старостою Боржавського старостинського округу Виноградівської міської ради Берегівського району Закарпатської області, від 03.10.2023 року за №20.1-07/701, в тім що будинок за адресою: АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стаття 41 Конституції України закріплює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4).

В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Разом з тим, згідно п.6 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майна.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачкою та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачкою, як спадкоємцем за заповітом на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81,200, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 1216, 1220, 1223, 1233, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.12.2023.

ГоловуючийТ. Ю. Левко