Справа № 615/2231/23
Провадження № 2/615/390/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

секретаря судового засідання Клименко Н.В.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Валки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Валківської міської ради Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

20.11.2023 представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за позивачем право на земельну частку (пай) розміром 4,97 умовних кадастрових гектар із земель колективної власності агрофірми «Перекіп» на території Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог вказує, що за життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів все своє майно сину позивачу у справі. Звернувшись до нотаріуса з приводу оформлення у спадок права на земельну частку (пай), яке належало батьку, позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа.

На думку позивача, попри відсутність реєстрації сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім`я спадкодавця у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), ОСОБА_3 набув таке право, оскільки його включено до списку громадян-членів агрофірми «Перекіп» під №103, який додається до Державного акту на право колективної власності.

Зазначив, що відсутність реєстрації виготовленого на ім`я спадкодавця сертифікату на право на земельну частку (пай) унеможливлює оформлення позивачем спадкових прав на це майно в нотаріальному порядку, що порушує його право на спадкування.

Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 20.11.2023 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача міський голова Скрипніченко В.В надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів.

У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов, суд враховуючи положення ч.3 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі.

Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками позивача є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що свідчать дані свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 10.05.1968 Перекіпською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №8.

Мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчать дані свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого повторно 19.05.2023 Валківським відділом ДРАЦС у Богодухівському районі Харківської області СМУМЮ, актовий запис №2.

07.02.1996 на агрофірму «Перекіп» зареєстровано державний акт на право колективної власності на землю серії ХР №6-00-000485, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №90, відповідно до якого передано у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва 1967,2 га землі.

Додатком до державного акту є Список громадян-членів КСП, сільськогосподарського підприємства, кооперативу або товариства, де яких під №103 значиться батько позивача ОСОБА_3 .

12.10.2009 ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Перекіпської сільської ради Валківського району Харківської області Постольною С.Л., зареєстрований в реєстрі за №20, яким заповів все своє майно позивачу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що свідчать дані свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 21.11.2009 Перекіпською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №08.

За інформацією Високопільського старостинського округу №03.03-47/47 від 09.06.2023, згідно погосподарської книги №6 с. Перекіп ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де на день його смерті був зареєстрований, зокрема, син ОСОБА_1 .

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 02.06.2012 приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Ю.І., зареєстрованого в реєстрі за №919, спадкова справа №12/2010, після смерті ОСОБА_3 право приватної власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 набув позивач.

Постановою приватного нотаріуса Валківського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Ю.І. від 15.05.2023 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває в колективній власності агрофірми «Перекіп», так як нотаріусу не надані в повному обсязі відомості (інформація) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Зі змісту постанови, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем І черги на майно померлого батька ОСОБА_3 . Особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині за заповітом відповідно до ст.1241 ЦК України, відсутні. Спадкоємець спадщину прийняв у встановлений законом строк, подавши нотаріусу відповідну заяву.

З відповіді відділу №2 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Харківській області №1009/327/23 від 28.04.2023, в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Валківською РДА Харківської області, відсутня інформація щодо реєстрації сертифікату на ім`я ОСОБА_3 .

В книгах записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, що зареєстровані станом на 31.12.2012, відсутня інформація про зареєстроване право власності за ОСОБА_3 ..

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у п.11 Постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК.

У п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Слід зазначити, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який згідно п.1 розділу II Прикінцевих положень набрав чинності з 1 січня 2019 року, внесені зміни до законодавчих актів України, зокрема у ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в нинішній редакції) невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст.3 Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

За положеннями ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.

Згідно роз`яснень Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці.

Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття померлим права на спадкове майно судом не встановлено, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання права на земельну частку (пай), що входить до спадщини, яка залишилася після смерті батька, так як досліджені докази свідчать про неможливість оформити спадщину в нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючого документу.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , право на земельну частку (пай) розміром 4,97 умовних кадастрових гектар із земель колективної власності агрофірми «Перекіп» на території Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 26.12.2023.

Суддя А.П. Токмакова