ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 707/2005/23
Провадження № 22-ц/821/1708/23
категорія 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Василенко Л.І, Карпенко О.В.

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк»;

відповідач: ОСОБА_1

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 23 серпня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2023 року представник АТ «Сенс Банк» - адвокат Мужик Н.Т. (далі - Банк) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 14 вересня 2018 року відповідач ОСОБА_1 уклав з АТ «Альфа-Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631009423.

Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що визначені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов Кредитного договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від Банку інформації.

Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 22 січня 2023 року заборгованість за Кредитним договором становить 70 717, 22 грн.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.

З метою досудового врегулювання спору 25 квітня 2023 року позивачем на адресу відповідача направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, яка залишена останнім без реагування.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за Кредитним договором № 631009423 від 14 вересня 2018 року в розмірі 70 717, 22 грн. та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 23 серпня 2023 року позовні вимоги АТ «Сенс Банк» про стягнення заборгованості задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за Кредитним договором № 631009423 від 14 вересня 2018 року в розмірі 70717,22 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд прийшов до висновку про доведеність факту невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Кредитним договором, у зв`язку з чим має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № 631009423 від 14 вересня 2018 року в розмірі 70 717, 22 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У вересні 2023 року ОСОБА_1 подав до Апеляційного суду скаргу, в якій просить скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 23 серпня 2023 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні АТ «Сенс Банк» в задоволенні позову повністю.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, рішення суду прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідністю висновків, викладених у рішенні обставинам справи.

Звертає увагу на те, що до матеріалів справи не додано меморіальний ордер, який би підтверджував факт надання кредиту ОСОБА_1 . Надані до позовної заяви виписка по рахунку з кредитною картою World Debit Mastercard та розрахунок заборгованості за кредитом є внутрішніми банківськими документами, що складені безпосередньо банком, а тому ні яким чином не підтверджує факт отримання коштів.

Таким чином, виписка по рахунку з кредитною картою World Debit Mastercard та розрахунок заборгованості за кредитом не є первинними документами, а інших допустимих доказів на підтвердження кредитної заборгованості у відповідача банком не надано.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

1.Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц).

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанцій відповідає.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором № 631009423 від 14.09.2018 року в розмірі 70717,22 грн.

Встановлено, що 14 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Альфа-Банк» із Анкетою - заявою про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» та одночасно із цим надав Банку Оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с. 52, 58).

Як вбачається із змісту Анкети-заяви, остання містить анкетні дані ОСОБА_1 , підпис позичальника та датована 14 вересня 2018 року. Також вказано, що ОСОБА_1 підписанням цього акцепту підтверджує акцепт Публічної пропозиції та укладення Договору між ним та АТ «Альфа-Банк» на умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках до Договору, що розміщені на веб-сторінці банку www.alfabank.ua (або у разі її подальшої зміни за іншою електронною адресою, що буде вказана в Договорі).

Із змісту Оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка датована 14 вересня 2018 року і підписана відповідачем, вбачається, що вона містять наступну інформацію: тип кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії, найменування продукту: «Максимум»; мета кредиту для особистих потреб; умови обслуговування Кредитної картки: пропозицію клієнта до Банку відкрити йому поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні та прохання повідомити реквізити рахунку і випустити міжнародну платіжну карту «МС DEBIT WORD» строком дії 3 роки з моменту випуску; умови надання Кредитної лінії: ліміт Кредитної лінії у розмірі 200 000 грн. 00 коп., процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою 35,99 % річних, тип процентної ставки фіксована; умови сплати платежів, визначених Угодою/Договором: обов`язковий мінімальний платіж 5 % від суми загальної заборгованості за Кредитною лінією, але не менше 50 грн. 00 коп., при цьому клієнт пропонує Банку щомісячно в останній день розрахункового періоду здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку № НОМЕР_1 , в розмірах, що необхідні для щомісячної оплати страхового платежу згідно з умовами Договору (а.с. 4,52).

Підписанням Оферти ОСОБА_1 підтвердив, що попередньо ознайомлений у письмовій формі: - зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання Кредиту; - з інформацією, надання якої передбачене нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ.

Відповідно до Акцепту пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, АТ «Альфа-Банк» акцептував зазначені вище умови угоди, запропоновані відповідачем, які є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (а.с. 54-56).

14 вересня 2018 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту, згідно з яким сторонами за вказаним кредитним договором узгоджено: суму кредитного ліміту 66 600 грн. 00 коп., мету отримання кредиту споживчі цілі, спосіб надання кредиту безготівковим шляхом, строк кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання Клієнтом умов Договору, максимальну суму кредиту 200 000 грн. 00 коп., процентну ставку 35,99 % річних, тип процентної ставки фіксована (а.с. 57).

14 вересня 2018 року між ПрАТ «СК» Альфа Страхування» та ОСОБА_1 було підписано Договір добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток № НОМЕР_2 (а.с. 53).

14 жовтня 2018 року АТ «Альфа-Банк» на ім`я ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_3 та встановлено на ньому кредитний ліміт.

Відповідачем ОСОБА_1 використовувалася кредитна картка «World Debit Mastercard», за допомогою якої відбувалося зняття коштів та їх повернення, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом (а.с. 9, 71-72), а також випискою по рахунку з кредитною карткою «World Debit Mastercard» за період з 14.10.2018 по 22.01.2023 (а.с. 10-14, 62-70).

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами ).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови ( пункти ), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частин першої та другої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою цієї статті 1054 встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

14 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Альфа-Банк» із Анкетою - заявою про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» та одночасно із цим надав Банку Оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с. 52, 58).

Згідно з розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 22 січня 2023 року складає 70717,22 грн., з яких: 42 466, 38 грн. тіло кредиту; 107, 88 грн. відсотки за користування кредитом; 25 752, 69 грн. прострочене тіло кредиту; 2 390, 27 грн. відсотки за прострочену заборгованість (а.с. 9, 71-72).

Із досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань, датованої 25 квітня 2023 року, опису вкладення у цінний лист, списку «66» згрупованих відправлень та фіскального чеку АТ «Укрпошта» вбачається, що 02 травня 2023 року позивач направив на адресу відповідача досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань про необхідність протягом 30 календарних днів з моменту отримання вказаної вимоги та не пізніше 35 календарних днів з моменту її надсилання усунути порушення умов Кредитного договору та погасити заборгованість у розмірі простроченого боргу, а у випадку невиконання достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити усі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії у розмірі 70 717, 22 грн. (а.с. 15,16,17), яка залишена останнім без реагування.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Верховний суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 522/16724/16 зробив наступний правовий висновок: «Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

За викладених обставин та з підстав, передбачених наведеними нормами матеріального і процесуального права, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про задоволення позову про стягнення заборгованості, оскільки ОСОБА_1 , підписавши, зокрема, 14 вересня 2018 року оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, анкету-заяву цією ж датою паспорт, був обізнаний про усі істотні його умови, які викладені безпосередньому вказаних складових кредитного договору. Відтак факт укладення між сторонами кредитного договору, наявність заборгованості у ОСОБА_1 за цим договором, у зв`язку з невиконанням ним як позичальником взятих на себе кредитних зобовязань підтверджується матеріалами справи.

Посилання апелянта на те, що до матеріалів справи не додано меморіальний ордер, який би підтверджував факт надання йому кредиту, а долучені до позовної заяви виписка по рахунку з кредитною картою «World Debit Mastercard» та розрахунок заборгованості за кредитом є внутрішніми банківськими документами, що складені безпосередньо Банком, не є первинними документами, а тому жодним чином не підтверджують факту отримання грошових коштів і розміру заборгованості, є безпідставними, виходячи з наступного.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічні приписи щодо виписок з особових рахунків клієнтів містить п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 75 від 04 липня 2018 року.

Отже, виписка за картковим рахунком ОСОБА_1 , за період з 14 жовтня 2018 року по 22 січня 2023 року, що міститься в матеріалах справи, є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом щодо заборгованості відповідача, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.

Відповідний правовий висновок зробив та виклав Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15 та від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15.

У випадку, якщо відповідач вважає, що виписка з його рахунку невірна, зокрема, що виписка не відображає всі сплачені ним як позичальником кошти, чи відображає у іншому (меншому) розмірі, то згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, які покладають на сторону обов`язок довести обставини, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, відповідач був зобов`язаний її спростувати, надавши свій розрахунок чи інші, передбачені ст. 76 ЦПК України докази, на спростування виписки, чого відповідач не зробив.

Саме лише посилання на неналежність даного доказу, як помилково вважає відповідач, не є достатніми підставами для його неприйняття судом.

Відхиляючи даний довід колегія суддів враховує, що діюче процесуальне законодавство надає стороні широке коло можливостей для надання доказів чи спростування доказів, наданих іншою стороною, в тому числі згідно ст.106 ЦПК України відповідач мав можливість провести експертне дослідження за власною ініціативою на спростування розрахунку боргу у виписці, проте не зробив цього.

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, судом першої інстанцій виконано вимоги статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів і статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно досліджено і оцінено докази та встановлено обставини у справі, правильно застосовано норми матеріального права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 23 серпня 2023 року, судові витрати слід залишити за відповідачем.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 23 серпня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 21 грудня 2023 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді Л.І. Василенко

О.В. Карпенко