Провадження №2-о/523/446/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2023 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

присяжних: Возняковського М.А., Богаченко Л.Г.

за участю секретаря - Дзюба Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду№21 в м. Одесі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про визнання особи безвісно відсутньою,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з даною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, безвісно відсутнім, встановити опіку над належною на праві власності ОСОБА_2 квартирою АДРЕСА_1 , призначити опікуном ОСОБА_1 .

Заявлені вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 є сином заявниці, постійно проживав у квартирі, що є власністю заявниці, за адресою: АДРЕСА_2 , яка є його офіційно зареєстрованим місцем проживання. ОСОБА_1 зареєстрована та фактично проживає в м.Чернівці. ОСОБА_2 підтримував постійний контакт із матір`ю шляхом майже щоденного телефонного зв`язку, однак в перших числах травня 2022 року син раптово перестав виходити на зв`язок, про наміри та причини щодо такої різкої зміни у звичному режиму спілкування матір не повідомляв. Коли в середині травня 2022 року ОСОБА_1 прибула в Одесу та відвідала всі вищезазначені квартири, де міг знаходитись її син, ніде його не знайшла. Так, ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_3 , та ОСОБА_2 належить право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Зниклий мав ключі від всіх квартир та доглядав за ними. Обстановка в квартирі АДРЕСА_4 дорозі вказувала на те, що ОСОБА_3 проживав в ній до останнього часу, не готувався її залишати на тривалий строк, в цій квартирі знаходились особисті речі та його мобільний телефон і в цілому складалось враження, що ОСОБА_2 вийшов з наміром швидко повернутися додому. Ознак перебування ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 заявницею виявлено не було, проте було виявлено ознаки тимчасового перебування зниклого в квартирі АДРЕСА_3 . Це також підтверджувалась даними прибудинкового відеоспостереження, на якому було зафіксовано вихід Зниклого з будинку АДРЕСА_5 . Заявниця наголошує, що їх взаємовідношення із сином мали дуже відкритий характер, він завжди попереджав матір про свої наміри та плани. ОСОБА_2 вів звичайний спосіб життя, не зловживав алкоголем та наркотичними чи іншими забороненими речовинами, підробляв на ремонтах будівель. Постійних відношень з жінками не підтримував. Так як ОСОБА_1 вчинила всі можливі дії для виявлення можливого місця знаходження сина: зателефонувала за номерами телефонів в мобільному телефоні, звернулась до міських лікарень та моргів, ніяких відомостей щодо перебування сина не отримала, тому18 травня 2023 р. звернулась із відповідною заявою саме до Слідчого відділення Відділення поліції № 4 Одеського районного управління № 2 ГУНП в Одеській області, де було відкрито кримінальне провадження № 0000124 за ч.І ст.115 КК України. Згідно листа слідчого від 09.07.23 р. за № 61.5/-5122, в межах кримінального провадження вчинено перелік дій на розшук ОСОБА_2 , але позитивного результату не отримано, місце знаходження його не встановлено, до часу звернення до суду з вищевказаною заявою ОСОБА_2 не з`явився, на контакт із заявницею чи їх спільними знайомими не виходив, всі спроби отримати будь-яку інформацію про його долю залишились марними .Підставою для подачі даної заяви в суд є те, що Заявнику необхідно визнання її сина безвісно відсутнім для встановлення опіки над майном.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04.08.2023 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 11.10.2023р. витребувано з Слідчого відділення відділу поліції №4 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області останні відомості щодо знаходження місця перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у межах кримінального провадження № 0000124 за ч. 1 ст.115 КК України..

В процесі розгляду справи ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, а також пояснила, що з травня 2022р. вона втратила зв`язок із сином, вона не знає про його місце знаходження, а всі спроби його знайти були не вдалими. Вона звернулась до поліції, але на даний час місце знаходження сина не встановлено..

В останнє судове засідання від представника заявниці адвоката Лисевича С.В. надійшла заява про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у їх відсутність.

Представник заінтересованої особи Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляд справи були сповіщені належним чином.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Чернівецьким міськвідділом ЗАГС.

03.08.2017р. спеціалізованою психіатричною медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_2 повторно була присвоєна друга група інвалідності (довідка №306277, серії 12ААА), за загальним захворюванням

Крім того, згідно довідок слідчого СВ ВП №4 ОРУП №2 ГУ НП в Одеській області, у провадженні слідчого відділення ВП №4 ОРУП №2 ГУ НП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000124 від 19.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України стосовно безвісно зниклого ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході досудового розслідування встановлено: 18.05.2022 року до СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУ НП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в місті Одеса перестав виходити на зв`язок 08.05.2022 року та до теперішнього часу місце його перебування не відоме. Останній раз перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_6 . (ЄО 2418). Слідчим підрозділом СВ ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області неодноразово надано доручення в порядку ст. 40 КПК України до СКП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, щодо встановлення місця знаходження факту безвісно зниклого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проведено ряд слідчих (розшукових) дій, але місце знаходження ОСОБА_2 наразі встановити не надалось.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст.306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази.

Згідно ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

За вимогами ст.ст.305-309 ЦПК України виникнення справ про визнання громадян безвісно відсутніми зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян, справи про правовий статус яких розглядається судом, захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами.

Згідно положень статті 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти» особа набуває статусу такої, що зникла безвісти, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи безвісти та її розшук або за рішенням суду. Особа вважається зниклою безвісти до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом. Надання особі статусу зниклої безвісти відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством. Якщо особа, зникла безвісти, оголошена померлою, але її місцеперебування, місце поховання чи місцезнаходження її останків не встановлено, проведення розшуку такої особи в розумінні цього Закону не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження її останків.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються:

а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання;

б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості;

в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України;

г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою».

22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження №61-34068св18 підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою.

При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Більше того, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла).

Відповідно до п.7 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб. Початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження.

Згідно положень ст.6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності.

З`ясувавши всі обставини у справі, а саме відсутність відомостей про перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України у місці його постійного проживання та за місцем його реєстрації, відсутність відомостей про дійсне перебування останнього і неможливість отримати такі відомості, сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, а також приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в розшуку з травня 2022 року та місце його перебування (знаходження) невідоме, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, безвісно відсутнім.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.44 ЦК України заявник має право звернутися на підставі цього рішення суду до нотаріуса за останнім місцем проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для опису належного йому майна та встановлення над ним опіки.

Так, згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України на підставі рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою нотаріус за останнім місцем її проживання описує належне їй майно та встановлює над ним опіку.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ЦПК України за заявою заінтересованої особи або органу опіки та піклування над майном особи, зниклої безвісти за особливих обставин, опіка може бути встановлена нотаріусом до ухвалення судом рішення про визнання її безвісно відсутньою.

Отже саме нотаріус вирішує питання щодо призначення опікунам над майном.

Також, слід роз`яснити, що згідно ч.1 ст.45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Відповідно до положень ст.309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 43, 44, 305-309 ЦК України, ст.ст. 6-13, 33-34, 76-81, 83, 84, 89, 133, 141, 223, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 293, 305, 306 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про визнання особи безвісно відсутньою задовольнити частково.

2. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 безвісно відсутнім з 18.05.2022 р..

Роз`яснити, що у разі появи фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або одержання відомостей про місцеперебування цієї особи, особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою може бути подано заяву до суду за місцеперебуванням особи або до суду, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, про скасування рішення про визнання особи безвісно відсутньою в порядку, передбаченому ст. 309 ЦПК України.

3. Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, а також Суворовської державної нотаріальної контори м. Одеси для вжиття заходів щодо охорони майна, належного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

4. Решту заявлених вимог ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Суддя В.К. Кисельов, присяжні: М.А. Возняковський

Л.Г. Богаченко

Складено та підписано 07.12.2023