ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 644/316/22 Номер провадження 22-ц/814/4066/23Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т.В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів : Панченка О.О., Пікуля В.П.

за участю секретаря : Сальної Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення порушеного права

за апеляційними скаргами ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м.Полтави від 05 червня 2023 року та

на додаткове рішення Київського районного суду м.Полтави від 20 липня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 в якому просив поновити порушене право на користування, належне поточне обслуговування водопровідного та каналізаційних колодязів, які знаходяться на вході у домоволодінні по АДРЕСА_1 на земельній ділянці, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_2 , зобов`язавши ОСОБА_2 знести паркан завдовжки 4,3 метри, висотою 2 метри, виконаний з матеріалу профнастил, хвіртку розміром 0,80 м, висотою 2 метри, які встановлені відповідачкою, як зазначено на схемі в додатку 9 до експертизи №8360/11602/11603 ( що знаходиться в матеріалах справи №644/4148/14-ц) і які унеможливлюють вільне користування та належне постійне обслуговування ОСОБА_1 зазначеними об`єктами.

Позов мотивовано тим, що йому та відповідачу належить по частині житлового будинку АДРЕСА_1 . У вересні 2017 року на території за адресою: АДРЕСА_1 стався прорив труби водопостачання до належної йому частки будинку. З того часу він був позбавлений водопостачання, оскільки співвласник ОСОБА_2 категорично не надавала згоди на виконання ремонтних робіт по усуненню наслідків аварії та відновленню водопостачання, не допускала аварійну бригаду КП «Харківводоканал» до ремонтних робіт.

Спір між ними виник з приводу спільного користування допоміжними системами, а саме: водопровідними та каналізаційним обладнанням, яке знаходиться на вводі в домоволодіння, на вводі в домоволодіння, на земельній ділянці, яка знаходиться у користуванні відповідача.

Посилався на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.07.2015 року було здійснено розподіл житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 та визначений порядок користування земельною ділянкою. ОСОБА_1 виділено земельну ділянку площею 290 кв.м., що складається з земельної ділянки площею 282,4 кв.м., що знаходиться у його особистому користуванні, частину земельної ділянки загального користування співвласників площею 7,6 кв.м., що знаходиться у його спільному користуванні з співвласником ОСОБА_2 . У такий же спосіб було визначено порядок користування земельною ділянкою для ОСОБА_2 .. Судом був визначений спосіб, в який проходять межі між земельними ділянками. Межа варіанту визначення порядку користування земельною ділянкою вказана червоним кольором у додатку №9 до висновку судово будівельно технічної експертизи №360/11603 від 27.10.2014 року.

Зазначив, що на схемі зображено, де знаходиться паркан і хвіртка, які побудовані ОСОБА_2 , щоб не надати йому доступу до спільних об`єктів. Цей об`єкт ним заміряний, і має такі розміри паркан встановлений на відстані 4,5 м від кутка будинку до хвіртки, на схемі х-4,5 м, ширина хвіртки х1-0,80 м, паркан х2-2,0 м, х3-2,3 м, паркан збудований впритул до паркану, який межує з домоволодінням АДРЕСА_1 . Хвіртка і паркан з матеріалу профнастил, заввишки 2 метри, встановлений на металевій трубі діаметром 40 мм.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 05 червня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення порушеного права - відмовлено.

Додатковим рішенням Київського районного суду м.Полтави від 20 липня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

Рішення мотивовано тим, що судом не було встановлено, що відповідач чинить перешкоди позивачу в користуванні та обслуговуванні водопровідного та каналізаційного колодязя.

З вказаними судовими рішеннями не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційні скарги, в яких посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення та додаткове рішення скасувати, ухвалити нове, про задоволення позовних вимог в повному обсязі, відмовити в стягненні з нього судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що він, як співвласник спірного домоволодіння, не має змоги користуватися та обслуговувати допоміжні системами - водопровід та каналізаційне обладнанням, яке знаходиться на земельній ділянці, яка знаходиться у користуванні відповідача. Зазначає, що відповідач заблокувала прохід до вказаних об`єктів, звела паркан заввишки 2 метри, встановила хвіртку такого ж розміру та повісила замок з середини.

Суд залишив поза увагою позицію відповідача, яка підтвердила фактичні обставини спірних відносин. Відповідач стверджувала, що оскільки їй виділено в користування спірний об`єкт, вона буде користуватися ним на власний розсуд, не надаючи доступ позивачу для ремонту та обслуговування. Суд проігнорував, що відповідач підтвердила зведення забору, який перешкоджає фактично в доступі до спірних об`єктів.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення, позивач вказував, що він не погоджується з рішенням суду про відмову в задоволенні його позову. Вважає, що стягнутий з нього судом розмір судових витрат на користь відповідача не є розумним та обґрунтованим. Суд не врахував, що позивач є пенсіонером та визначений розмір судових витрат для нього є надмірним тягарем.

У відзиві на апеляційні скарги відповідач просить оскаржувані рішення залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності по частині кожному належить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15 липня 2015 року справа №644/4148/14-ц розділено між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок та надвірні будівлі за вказаною адресою, а також визначено порядок користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. Виділено у користування співвласників на належну кожному з них 1/2 частину будинку:

- ОСОБА_1 земельну ділянку площею 290 кв.м., яка складається з земельної ділянки площею 282,4 кв.м., що знаходиться в його особистому користуванні, і 1/2 частину земельної ділянки загального користування співвласників площею 7,6 кв.м., що знаходиться в його спільному користуванні з співвласником ОСОБА_2

- ОСОБА_2 земельну ділянку площею 290,0 кв.м., яка складається з земельної ділянки площею 282,4 кв.м., що знаходиться в її особистому користуванні, і частину земельної ділянки загального користування співвласників площею 7,6 кв.м., що знаходиться в її спільному користуванні з співвласником ОСОБА_1 . Судовим рішенням визначено границі між земельними ділянками та визначено порядок користування згідно Додатку № 9 до висновку судово будівельно - технічної експертизи № 8360/11602/11603 від 27 жовтня 2014 року виділений червоним кольором.

Зобов`язано ОСОБА_1 влаштувати собі окремий заїзд.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 20 листопада 2019 року поновлено ОСОБА_1 право на користування, обслуговування та ремонт водовідвідного та каналізаційного обладнання, яке знаходиться на вході у домоволодінні по за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди для постійного обслуговування, ремонту, виконання одноразових робіт по проведенню трубопроводу на сумісній території співвласників домоволодіння з метою виконання реконструкції системи газопостачання, демонтажу існуючого ввідного газопроводу до вказаного домоволодіння.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просив поновити порушене право на належне поточне обслуговування водопровідного та каналізаційного колодязів, шляхом зобов`язання відповідача знести паркан та хвіртку, які встановлені відповідачкою, як зазначено на схемі Додатку № 9 до висновку судово будівельно - технічної експертизи № 8360/11602/11603 від 27 жовтня 2014 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів, що відповідач чинить перешкоди в користуванні та обслуговуванні водопровідного та каналізаційного колодязів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною першоюстатті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушеним.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У справі встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.07.2015 року між сторонами, як співвласниками домоволодіння, було визначено порядок користування земельною ділянкою площею 580 кв.м, на якій розташовано домоволодіння N? АДРЕСА_1 , виділивши у користування співвласників на належну кожному з них частину будинку. Визначено, що границя між земельними ділянками співвласників проходить у такий спосіб: границя варіанту визначення порядку користування земельною ділянкою вказана червоним кольором в Додатку № 9 до висновку судово будівельно - технічної експертизи N? 8360/11602/11603 від 27 жовтня 2014 року.

Земельна ділянка, на якій знаходиться вказане домоволодіння, належить територіальній громаді м. Харкова.

Як вбачається з матеріалів справи, паркан встановлений ОСОБА_2 в 2016-2017 роках згідно з границею варіанту визначення порядку користування земельною ділянкою позначеної червоним кольором в Додатку N?9 до висновку судово будівельно - технічної експертизи N?8360/11602/11603 від 27 жовтня 2014 року.

Встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.11.2019 року поновлено порушене право ОСОБА_1 на користування, обслуговування та ремонт водопровідного та каналізаційного обладнання, яке знаходиться на вводі у домоволодінні по АДРЕСА_1 .

З викладеного вбачається, що порушене право позивача на користування та обслуговування водопровідного та каналізаційного обладнання за вказаною адресою було поновлено рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.11.2019 року, яке набрало законної сили. Доказів того, що відповідач ухиляється від виконання вказаного рішення, суду не надано. Окрім того, не надано доказів, що відповідач чинить перешкоди ОСОБА_1 в користуванні та обслуговуванні водопровідного та каналізаційного обладнання, яке знаходиться на вводі у домоволодінні по АДРЕСА_1 .

За таких обставин встановивши відсутність порушеного права позивача, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відмову в задоволенні позову.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених вище підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення районного суду залишенню без змін.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати, пов?язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 05 червня 2023 року та додаткове рішення Київського районного суду м.Полтави від 20 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 грудня 2023 року.

Головуючий суддя : Т.В. Одринська

Судді: О.О. Панченко

В.П. Пікуль