Справа № 141/229/23
Провадження №2/141/62/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року смт Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Климчука С.В.,

при секретарі судового засідання Бугайчук Ю.С.,

сторони в судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 141/229/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа № 141/229/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 11.02.2011 виконавчим комітетом Осичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 01. Від даного шлюбу мають трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки позивач та відповідач мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю, виховання дітей, в результаті чого сімейне життя поступово погіршувалось та призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Окрім того, разом з позивачем проживають та знаходяться на її утриманні троє дітей.

За вказаних обставин, ОСОБА_1 просить суд шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 10000,00 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 30.03.2023 провадження у справі №141/229/23 відкрито, розгляд справи призначено на 04.05.2023.

Судове засідання, призначене на 04.05.2023, було відкладено на 30.05.2023, у зв`язку з необхідністю надання відповідачем доказів про його матеріальний стан.

30.05.2023 ухвалою суду провадження у справі № 141/229/23 зупинено на час, наданий судом для примирення подружжю терміном до 30 листопада 2023, у зв`язку із задоволенням заяви відповідача ОСОБА_2 від 30.05.2023 про надання терміну для примирення.

Ухвалою суду від 01.12.2023 поновлено провадження у цивільній справі № 141/229/23 та призначено справу до розгляду на 26.12.2023.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 26.12.2023 не з`явилася. При цьому, 26.12.2023 до суду надійшла заява позивача від 26.12.2023, у якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, розгляд справи здійснювати без її участі, а також після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання 26.12.2023 не з`явився. Натомість, 26.12.2023 до суду надійшла заява відповідача від 26.12.2023 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та шлюб просить розірвати.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 11.02.2011 виконавчим комітетом Осичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , актовий запис № 01. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 09.06.2011, у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 03.09.2013, ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_4 .

Ткож, як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 01.04.2020, у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки № 78 від 17.03.2023, виданої виконавчим комітетом Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 та до складу її сім`ї входять: чоловік ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_5 , та діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також згідно довідки про доходи № 117 від 17.03.2023, виданої відділом освіти, молоді та спорту Оратівської селищної ради, загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з 10.01.2023 по 28.02.2023 становить 14798,36 грн.

Визначаючись щодо спірних правовідносин та заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

В статті 51 Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями частин 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на установлені фактичні обставини справи № 141/229/23 та той факт, що між сторонами шлюбні відносини фактично припинені та шлюб носить лише формальний характер, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, а тому шлюб підлягає розірванню.

Також відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (частини 1-2 ст. 184 СК України).

Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Судом установлено, що домовленість між сторонами щодо утримання дітей не досягнута, а тому право позивача на отримання від відповідача аліментів підлягає захисту.

Суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дітей до їх повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, який відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стан здоров`я та матеріальне становище дітей, а також той факт, що відповідач працездатного віку та може надавати матеріальну допомогу.

За вказаних фактичних обставин справи № 141/229/23, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, взаємний обов`язок батьків по їх утриманню, а також визнання позову відповідачем, суд доходить висновку, що розумним та справедливим розміром стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі буде 10000,00 грн, які необхідно стягувати щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно частин 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, з урахуванням визнання позову відповідачем, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 536,80 грн, а решта 50 відсотків судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Також згідно ст. 141 ЦПК України та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112, 113, 84, 141, 180-184, 191 СК України, ст.ст. 4, 5, 7, 10-13, 19, 141, 142, 178, 206, 223, 258, 259, 264, 265, 273, 274, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати шлюб між ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 11.02.2011 виконавчим комітетом Осичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області, актовий запис № 01.

3. Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити « ОСОБА_6 ».

4. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі 10000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок) щомісячно, починаючи з 29.03.2023 і до досягнення старшою дитиною повноліття.

5. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , витрати по відшкодуванню судового збору в сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

6. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в дохід держави судовий збір в сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

7. Повернути ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

8. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

9. Копію рішення направити сторонам у справі згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Рішення суду оформлено та виготовлено 28.12.2023.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ).

Суддя С.В. Климчук