Справа № 314/4741/23
Провадження № 2/314/1179/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2023 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Свідунович Н.М.,

секретар судового засідання Печонкіна В.П.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 314/4741/23 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем до часу відкриття спадщини

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Зіменко О.В. звернулась до суду із позовною заявою до Виконавчого комітету Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем до часу відкриття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_2 . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,5173 га, кадастровий номер :06:003:0066, розташованої на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізької області, право на яку посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії ЗП № 013901, виданим на ім`я ОСОБА_2 24.04.2003 Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області.

За зверненням ОСОБА_1 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. зареєстровано спадкову справу № 103/2022 (номер у спадковому реєстрі 71189928). Разом з тим, постановою про відмову у чиненні нотаріальної від 11.09.2023 за № 473/02-31 приватний нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва на спадщину за законом на вказане вище спадкове майно з причини того, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не мав зареєстрованого місця проживання за час життя, а оскільки ОСОБА_1 до 21.06.2023 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась, вона вважається такою, що не прийняла спадщину. Додатково нотаріусом роз`яснено, що юридичний факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду.

Позивач зазначає, що до дня своєї смерті ОСОБА_2 з народження мешкав разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , одружений не був, дітей не мав. У родині завжди були теплі стосунки, разом садили город, заготовляли сіно, утримували худобу, купляли продукти, проводили спільне святкування релігійних свят і особистих дат та іменин. ОСОБА_2 турбувався про матір, купляв їй медикаменти та піклувався про її здоров`я. Вони також повністю підтримували домоволодіння будинок АДРЕСА_1 у належному стані, латали дах, фарбували вікна, прибирали у будинку, чистили димоходи, косили подвір`я, ремонтували огорожу, тощо. Також, купляли дрова для опалення, готували їжу спільно, були пов`язані спільним побутом. Отже, мали взаємні права та обов`язки.

На підставі викладеного, позивач просить суд встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 06.10.2023 справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження. Цією ухвалою також витребувано у приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. належним чином завірену копію спадкової справи № 103/2023, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20.11.2023 на адресу суду від приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. надійшли матеріали належним чином завіреної копії спадкової справи № 103/2023, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У підготовче судове засідання представник позивача не з`явилась, звернулась до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Від представника відповідача Виконавчого комітету Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області надійшло письмове клопотання, у якому останній заявив про визнання позовних вимог у повному обсязі, а також просив провести розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних у матеріалах справи документів.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд приймає визнання відповідачем позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, тому ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 23.12.2022 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 4,5173 га, кадастровий номер :06:003:0066, розташованої на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізької області, право на яку посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ЗП № 013901, виданим 24.04.2003 Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області, а також витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

Заповітів ОСОБА_2 не залишив, тому спадкування спадщини, яка відкрилась після його смерті, має здійснюватися за законом.

Інших спадкоємців протягом встановленого законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, а також на час розгляду справи встановлено не було.

05.09.2023 до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 звернулась мати померлого позивач ОСОБА_1 , що підтверджується її відповідною заявою у фотокопії спадкової справи № 103/2023, яка відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

Разом з тим, як вбачається з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.09.2023 за № 473/02-31, приватний нотаріус відмовилаОСОБА_1 у оформленні спадщини та у видачі свідоцтва на спадщину за законом на вказане вище спадкове майно, у зв`язку з тим, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не мав зареєстрованого місця проживання за час життя, а оскільки ОСОБА_1 до 21.06.2023 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась, вона вважається такою, що не прийняла спадщину. Додатково нотаріусом роз`яснено, що юридичний факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що не звернулась до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк, оскільки вважала та була впевнена, що прийняла спадщину фактом спільного постійного проживання зі спадкодавцем у відповідності до вимог цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

За положеннями ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

У п. 23 вищевказаної Постанови вказано, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

За вимогами ч. 1, ч. 6 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 31.08.2023 № 883, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 постійно проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з дня народження по день смерті. Разом із ним на день його смерті за цією адресою була зареєстрована та проживала мати ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обставини, викладені в позовній заяві стосовно встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 82, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Виконавчого комітету Петро-Михайлівської сільської ради (, адреса місцезнаходження: Запорізька область, Запорізький район, с. Петро-Михайлівка, вул. Миру, 80) про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем до часу відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Наталія Миколаївна Свідунович

21.11.2023