РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2023 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.,

за участю секретаря Лавріненко Ю.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 23.06.2023 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , який було зареєстровано 19.09.2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Жмеринці Жмеринського району Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис №185. У позовній заяві позивачем ОСОБА_1 викладена наступна позиція. Від зареєстрованого з відповідачем шлюбу сторони спільних малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Під час шлюбу з відповідачем виникали сварки та непорозуміння внаслідок відмінності поглядів на сімейне життя, що призвело до припинення сімейних відносин. З квітня 2022 року вона разом із відповідачем не проживають та не підтримують сімейних відносин. Між нею та відповідачем відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. Їх шлюб з відповідачем існує лише юридично, а фактично вони один одному чужі люди. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Зауважила, що вони з відповідачем не можуть дійти згоди щодо розірвання шлюбу в органах ДРАЦС, тому вона була вимушена звернутися з даним позовом до суду (а.с.1).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 04.07.2023 року відкрито провадження у даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.22) позивач ОСОБА_1 25.09.2023 року особисто отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі та заздалегідь у прохальній частині позовної заяви просила справу розглянути у її відсутність, не заперечуючи щодо розгляду справи в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Надалі клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін позивач не подала.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.19) відповідач ОСОБА_2 22.07.2023 року особисто отримав копію ухвали про відкриття провадження разом із позовною заявою та копіями доданих до неї документів.

27.07.2023 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд зазначеної справи у судовому засіданні з викликом сторін та відзив на дану позовну заяву, згідно якого останній просив надати сторонам у справі строк для примирення протягом 6 місяців та відмовити в задоволенні даного позову в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач не могла особисто подати даний позов до суду, оскільки остання з лютого 2023 року знаходиться за кордоном та він не бажає розривати даний шлюб, так як кохає свою дружину та вона є його сенсом життя.

21.08.2023 року до суду надійшло письмове клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме копії поштового конверту з відміткою про повернення з причин відсутності адресата за вказаною адресою та приміткою за кордоном.

16.11.2023 року до суду надійшли письмові пояснення відповідача ОСОБА_2 , який вказав, що визнає дану позовну заяву в повному обсязі та не заперечує щодо її задоволення, посилаючись на те, що за наслідками розмови з позивачем він дійшов висновку, що дійсно їхнє подальше спільне проживання неможливе, оскільки кожен проживає своїм особистим життям. Як виявилось жодних спільних інтересів у нього з позивачем не має, спільних дітей також немає та у них повністю протилежні погляди на життя. Саме тому збереження шлюбу в подальшому суперечитиме його та позивачам інтересам. Крім того, просив не брати до уваги раніше подані клопотання про розгляд справ з викликом сторін, оскільки зникла необхідність та не надавати сторонам у справі строк для примирення.

Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно витягу з реєстру територіальної громади від 22.06.2023 року №2023/004678100 (а.с.4) позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 10.06.203 року №2 (а.с.5) позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстровано 19.09.2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Жмеринці Жмеринського району Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис №185.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються.

Згідно ч.1,2 ст.3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно вимог ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У відповідності до положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Спору про майно між сторонами за обсягом позовних вимог не заявлено.

Викладені позивачем обставини щодо тривалого припинення сторонами подружніх стосунків та неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам сім`ї, відповідачем наразі визнані безумовно.

Обставин, які з визначених законом підстав унеможливлюють звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, ніким не повідомлено.

Як встановлено судом, сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, у їхній сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння між подружжям, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Позивач має стале бажання щодо розірвання оспорюваного шлюбу. Зважаючи на зазначені позивачем дійсні причини розірвання шлюбу, подальше життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя.

Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, оскільки він може ґрунтуватись лише на засадах добровільності, тобто вільної згоди чоловіка та жінки, чого позивач наразі не виявляє, Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб; передбачених законом обставин, за яких неможливе пред`явлення позову про розірвання шлюбу, не встановлено, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ч.1 ст.142 ЦПК України щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого ним при поданні позову, що становить 536,80 грн. Решта 50 відсотків судового збору, що становить 536,80 грн, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.4, 5, 10, 13, 19, 23, 27, 76, 82, 89, 141, 223, 259, 263, 264, 274, 275, 279 ЦПК України, ст.3, 24, 56, 105, 110, 112 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 19.09.2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Жмеринці Жмеринського району Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), за актовим записом №185.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 ) 536 гривень 80 копійок судового збору.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканці АДРЕСА_1 ) з державного бюджету 536 гривень 80 копійок судового збору.

Рішення суду набуває законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.