Справа № 303/570123/23
2/303/863/23
ряд. стат. звіту - 69

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Мирошниченка Ю.М.

при секретарі Лукач К.М.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду з цим позовом. Вказувала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , га утримання яких за рішенням Мукачівського міськрайсуду від 27.09.2009 р. стягуються аліменти у розмірі 3000 грн. на кожну дитину. Заборгованість за аліментами становить 49991,58 грн. Просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 113582,11 грн.

Сторони до суду не з`явилися з невідомих причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Нормами статті 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Методика розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, відповідно до статті 196 Сімейного кодексу України викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. У ній сформульована правова позиція, згідно з якою пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці.

Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

За доданим до позовної заяви розрахунком державного виконавця, заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 01.06.2023 р. складає 49991,58 грн. Розрахунок свідчить про періодичне погашення відповідачем заборгованості. Проте відомості щодо того, в які календарні дні проводилось погашення, в ньому відсутні.

Наведений у позовній заяві розрахунок пені вочевидь не відповідає зазначеній методиці. Водночас надані позивачкою докази не містять даних про кількість днів заборгованості, що унеможливлює проведення судом розрахунку пені за заборгованістю зі сплати аліментів

З огляду на це також неможливо перевірити, чи перевищує пеня загальну заборгованість, та чи не застосування до відповідача заходи, передбачені частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", що унеможливлює дотримання вимог статті 196 СК України, якою передбачені умови відповідальності за прострочення сплати аліментів.

При цьому позивачка неодноразово викликалася до суду з метою з`ясування наведених питань, але жодного разу до суду не з`явилась, про причини неприбуття в судове засідання суд не повідомила, тобто не проявила будь-якої зацікавленості у розгляді своєї справи попри час, протягом якого вона перебуває в провадженні суду.

Ухвалою 25.10.2023 р. суд витребував від позивачки відомості, необхідні для розгляду справи, та попередив її про передбачені законом наслідки неприбуття до суду та неподання витребуваних судом доказів. Проте й на цей процесуальний захід позивачка не відреагувала.

Згідно з частиною 5 статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Водночас відповідно до частини 10 статті 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Аналогічні норми містить стаття 257 ЦПК України, якою з-поміж іншого передбачено право особи, позов якої залишено без розгляду, на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-261, 263 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Суддя Юрій Мирошниченко