Справа № 562/4438/23
У Х В А Л А

14.12.2023 року Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Саган Л.В., розглянувши в м.Здолбунові позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 на її користь неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 100106 (Сто тисяч сто шість) грн. 83 коп.

Заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 5 ст.177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, проте на підтвердження вказаної обставини не надано суду жодного доказу.

Крім того, у позовній заяві позивач вказує, що на підставі судового наказу № 562/967/21 від 14 квітня 2021 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно. На підставі судового наказу № 562/3764/21 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно. На підставі виконавчого листа № 562/3763/21 від 28 березня 2022 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення сином ОСОБА_6 трьох років.

Однак до позовної заяви позивачем не додано вищевказаних судових наказів та рішення суду про стягнення з відповідача аліментів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин. Також матеріали справи не містять виконавчого листа, на який посилається позивач.

Підстав для звільнення від доказування судом не встановлено.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Відсутність у матеріалах справи письмових доказів, на які посилається позивач, обгрунтовуючи свої доводи, позбавляє суд можливості об`єктивно вирішити справу у відповідності до Закону, що є підставою залишення позовної заяви без руху та надання позивачеві строку для усунення недоліків.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиправлення недоліків у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я