Справа № 635/6731/21
Провадження № 2/635/799/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Савченка Д.М.,

секретар судового засідання Савченко В.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Волков Костянтин Юрійович,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача адвокат Зольнікова Віта Олександрівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

30 серпня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області, через свого представника адвоката Волкова К.Ю., звернулась ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить витребувати з володіння ОСОБА_2 на свою користь майно-земельну ділянку площею 0,1401 га, з кадастровим номером :00:033:0055, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати в сумі 1196 гривень 00 коп., сплаченого нею судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що земельна ділянка належить їй на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки №612 від 12.04.2011 та Державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером №:00:033:0055 серії ЯД №069628, виданого Циркунівською сільською радою 05.03.2008, на підставі рішення XVII сесії V скликання Циркунівської сільської ради від 2612.2007, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером 75, з відміткою про посвідчення нотаріусом ОСОБА_3 за реєстровим №612 Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.04.2011 із відміткою про реєстрацію земельної ділянки Міськрайонним Управлінням Держкомзему у місті Люботині і Харківському районі та Харківській області у Поземельній книзі 19.09.2011 за номером 01.

Позивача стверджує, що вона є власником земельної ділянки та сплачує земельний податок за дану земельну ділянку.

Разом з тим, позивач вказує, що навесні 2019 року, під час оформлення документів для продажу земельної ділянки, вона звернулась до приватного нотаріуса та дізналась, що власником земельної ділянки є відповідач, відповідно, в неї право власності на земельну ділянку відсутнє.

Звернувшись до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражі Наталії Петрівни, позивач отримала копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.02.2019, посвідченого того ж дня приватним нотаріусом Гаражою Н.П. та зареєстрованого в реєстрі за №597. Договір №597 від 26.02.2019 підписаний сторонами у присутності приватного нотаріуса Гаражі Н.П.

Відповідно Договору №597 від 26.02.2019, продавець та відповідач уклали цей Договір про наступне: продавець продав (передав у власність), а покупець (відповідач) купив (прийняв у власність) земельну ділянку.

Оскільки спірна земельна ділянка внаслідок неправомірних дій відповідача вибула з володіння позивача не з її волі, а іншим шляхом, позивач змушена звернутися до суду з вимогою про витребування спірного майна у відповідача як особи, що незаконно заволоділа спірною земельною ділянкою.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 вересня 2021 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

До суду надійшов відзив представника відповідача від 26 жовтня 2021 року, в якому остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вважаючи, що позивачем не доведено її правомірне набуття права власності на спірну земельну ділянку і неправомірне набуття права власності на об`єкт нерухомості відповідачем, що власник земельної ділянки-продавець ОСОБА_4 не мав права відчужувати ОСОБА_2 спірної земельної ділянки, а також і та обставина, що майно вибуло з володіння позивача поза її волею. Вважала, що перекладання на відповідача наслідків укладання позивачем сумнівного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.04.2011 та не виконання вимог Закону щодо обов`язкової реєстрації речових прав, матиме наслідком порушення справедливого балансу та покладатиме надмірний індивідуальний тягар на відповідача.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 грудня 2021 року на спірну земельну ділянку накладено арешт.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 за N 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, територіальна підсудність справ Харківського районного суду Харківської області та визначена за Полтавським районним судом Полтавської області.

На підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 22.03.2023 дану справу передано до Харківського районного суду Харківської області для розгляду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 квітня 2023 року справу прийнято до провадження судді Савченка Д.М.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської від 18 жовтня 2023 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачі та його представник в судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, представник відповідача надала заяву про розгляд справи без її участі.

Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Довіреністю від 25.02.2011, посвідченої 25.02.2011 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченком Олегом Володимировичем за реєстровим №320, ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_5 :

- бути представником продавця в усіх організаціях, установах, підприємствах, незалежно від форми власності та підпорядкування, в тому числі, в нотаріальній конторі з питань підготовки документів для приватизації належній продавцю земельної ділянки та подальшого продажу земельної ділянки за ціну та на умовах на його розсуд;

- підписати договір купівлі-продажу за ціну та на умовах на його (представника продавця) розсуд.

12.04.2011 між позивачем та продавцем, через представника продавця, укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, який того ж дня був посвідчений приватним нотаріусом Десятниченко О.В., та зареєстрований в реєстрі за №612.

Відповідно до п.1 Договору №612 від 12.04.2011, за цим Договором представник продавця передає земельну ділянку у власність Покупця (позивача), а покупець (позивач) приймає її у власність та сплачує за нею визначену цим Договором суму грошей.

Відповідно до п.4 Договору №612 від 12.04.2011 року, земельна ділянка належить продавцю на підставі Державного акту на право власності на землю, серії ЯД №069628, виданого Циркунівською сільською радою 05.03.2008, на підставі рішення XVII сесії V скликання Циркунівської сільської ради від 26.12.2007, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №75.

Відповідно до п.8 Договору №612 від 12.04.2011, право власності на земельну ділянку виникає у продавця (позивача) після нотарільного посвідчення та державної реєстрації цього договору.

Відповідно до п.9 Договору №612 від 12.04.2011, до цього Договору додається Державний акт серії ЯД №069628 від 05.03.2008.

12.04.2011 Договір купівлі-продажу земельної ділянки № НОМЕР_1 зареєстрований у Державному реєстрі правочинів, що підтверджується витягом з даного реєстру №9779830 від 12.04.2011.

На Державному акті на право власності на земельну ділянку ЯД №069628 від 05.03.2008 з кадастровим номером :00:033:0055, наданим позивачем, наявна відмітка про те, що 12.04.2011, за реєстровим №612 приватним нотаріусом Десятниченком О.В. посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким право власності на цю земельну ділянку переходить до позивача.

19.09.2011 на Державному акті на право власності на земельну ділянку серії №069628 від 05.03.2008 з кадастровим номером :00:033:0055, Управлінням Держкомзему у місті Люботин і Харківському районі Харківської області проставлено відмітку про реєстрацію в Поземельній книзі за реєстровим номером 01.

Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру номер: НВ-018, дата формування: 07.12.2018; надано на заяву (запит): сєрков вячеслав юрійович (продавець); підстава державної реєстрації земельної ділянки: технічна документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), 21.09.2007; ТОВ Богодар-2005, ОСОБА_6 ; дата державної реєстрації земельної ділянки: 15.02.2017.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 150119254; дата формування: 18.12.2018; власник земельної ділянки: ОСОБА_4 (продавець); підстава виникнення права власності: Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯД№069628 виданий 05.03.2008, видавник: Харківський районний відділ земельних ресурсів; відомості з ДЗК, серія та номер: 6267057, виданий 12.12.2018, видавник: Державний земельний кадастр; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 44693476 від 18.12.2018; додаткові відомості: Державний акт втрачено.

26.02.2019, між покупцем (відповідач) та продавцем укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, який того ж дня був посвідчений приватним нотаріусом Гаражою Н.П. та зареєстрований в реєстрі за №597.

Відповідно до п.1.1 Договору №597 від 26.02.2019, за цим Договором продавець продає (передає у власність), а Покупець (відповідач) купує (приймає у власність) земельну ділянку і сплачує за нею ціну, визначену цим Договором.

Відповідно до п.1.2 Договору №597 від 26.02.2019, право власності на земельну ділянку, яка належить продавцю, зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.12.2018, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251, номер запису про право власності 29524589, без видачі документу, який посвідчує таке право.

Згідно квитанцій від 28.11.2011, 28.12.2011, від 12.09.2012, від 28.11.2012, від 12.09.2013, від 04.07.2018, земельний податок за земельну ділянку сплачує позивач.

На виконання п.8 ч.3 ст.175 Цивільного процесуального кодексу України, позовні вимоги підтверджуються матеріалами, в тому числі копіями, завіреними належним чином, доданими до позовної заяви, а саме:

- копією Державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:033:0055 серії ЯД №069628, виданого Циркунівською сільською радою 05.03.2008, на підставі рішення XVII сесії V скликання Циркунівської сільської ради від 26.12.2007, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером 75, з відміткою про посвідчення нотаріусом ОСОБА_3 за реєстровим №612 Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.04.2011 із відміткою про реєстрацію земельної ділянки Міськрайонним Управлінням Держкомзему у місті Люботині і Харківському районі та Харківській області у Поземельній книзі 19.09.2011 за номером 01;

- копією договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером №:00:033:0055

від 25.02.2011 №612;

- копією Витягу з Державного реєстру правочинів від 12.04.2011, номер правочину 4404542;

- копію фотокопії довіреності ОСОБА_4 від 25.02.2011;

- копією розписки ОСОБА_5 про отримання грошей від 12.04.2011 року;

- копією договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :00:033:0055 від 26.02.2019 №597;

- копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018, від 07.12.2018;

- копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №29524589 від 12.12.2018;

- копією заяви до міськрайонного управління у Харківському районі та місті Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківькій області, про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 05.07.2019;

- копією повідомлення державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №ПВ-019 від 10.07.2019;

- копія Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.07.2021;

- копіями квитанцій про сплату позивачем земельного податку за користування земельною ділянкою.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України , кожна особа має на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Під час оцінки обраного позивачем способу захисту, потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Згідно пункту 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту відповідають вимогам закону та є ефективними.

Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації; державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом; відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду; порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

За ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного позивачем з представником продавця 12.04.2011, посвідченого приватним нотаріусом Десятниченком О.В. та зареєстрованого в реєстрі за №612, позивач набув у власність земельну ділянку площею 0,1401 га з кадастровим номером :00:033:0055, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На момент укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.04.2011, порядок посвідчення переходу права власності на земельну ділянку був визначений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2009 №439 Про деякі питання посвідчення права власності на земельну ділянку.

Відповідно до п.2 Порядку №439, відмітка про перехід права власності на земельну ділянку здійснюється на сторінках державного акта, де знаходиться план зовнішніх меж земельної ділянки, план меж земельної ділянки, починаючи з верхнього лівого кута зверху вниз, зліва направо.

Згідно п.3 Порядку №439, нотаріус у разі посвідчення цивільно-правового договору про відчуження земельної ділянки проставляє на державному акті відмітку про перехід права власності на земельну ділянку.

Відповідно до п.4 Порядку №439, територіальний орган Держземагентства за місцем знаходження земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня подання до нього документа про перехід права власності на земельну ділянку проставляє на державному акті відмітку про реєстрацію права власності.

Таким чином, позивач набув право власності на спірну земельну ділянку на законних підставах, а перехід до нього права власності відбувся в порядку, який діяв на момент набуття такого права.

Натомість, наявними у справі доказами не підтверджено, що відповідач набув право власності на спірну земельну ділянку у законний спосіб, а відтак, остання вибула з володіння власника поза його волею.

Керуючись зазначеними вище положеннями законодавства, всебічно дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини і проаналізувавши долучені до справи докази у їх сукупності, логічному взаємозв`язку та в контексті принципу достатності доказів, судом встановлено факт незаконного вибуття спірної земельної ділянки з власності позивача-власника ділянки поза його волею.

З огляду на зроблені висновки, оскільки позовні вимоги є законними та обгрунтованими, суд прийшов до висновку про повне задоволення позову, земельна ділянка підлягає витребуванню з володіння відповідача.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII Про судоустрій і статус суддів, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до пункту 21 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02. 2014 №5 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК України.

Право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння передбачено ст.387 ЦК України, відповідно до якої, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна.

У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, суд витребовує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові.

Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника-позивача у справі.

Згідно висновків викладених у пункті 10.29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.062020 у справі №19/028-10/13, метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем. Таких висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла, зокрема, у пунктах 95-99 постанови від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц.

Судове рішення про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно виключно у разі, якщо право власності на це майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою.

Близький за змістом висновок сформульований Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 07.04.2020 у справі № 504/2457/15-ц, а також міститься у висновку постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.062020 у справі №19/028-10/13 (пункт 10.30).

За висновком Пленуму Верховного Суду України, викладеному у пункті 10 постанови від 06.11.2009 №9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовими витратами у справі є витрати позивача на сплату судового збору у сумі 1 196 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією від 17.08.2021 №49, які відповідно до приписів ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 142, 158, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки -задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером :00:033:0055, площею 0,1401 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1196 (одна тисяча сто дев`яносто шість) гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 27.12.2023.

Суддя Д.М. Савченко