Номер провадження: 22-з/813/489/23
Справа № 522/4230/21
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

21.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дришлюка А.І., Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дришлюка А.І. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського апеляційного суду знаходилася заява ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Одеського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.12.2023 вказана заява була залишена без розгляду в зв`язку зі зловживанням заявником процесуальними правами на підставі ст. 44 ЦПК України.

05.12.2023 канцелярією Одеського апеляційного суду зареєстровано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дришлюка А.І. Вказана заява була направлена засобами кур`єрської доставки. На квитанції служби кур`єрської доставки відсутня назва цієї служби, так само як і будь-які ідентифікуючі дані служби чи відправлення, на квитанції відсутні штампи. Адреса проживання заявника вказана: АДРЕСА_1 , номер телефону НОМЕР_1 .

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 посилається на те, що для розгляду усіх заяв в рамках цивільної справи було призначено колегію суддів під головуванням судді Дришлюка А.І., що викликає у заявника сумнів у неупередженості розподілу справ. Заявник зазначає, що жодних процесуальних документів по справі, де суддя Дришлюк А.І. був головуючим, заявнику не було направлено засобами поштового зв`язку, як це передбачено законодавством. Також заявник зазначає, що заява від 02.11.2023 про відстрочення виконання судового рішення не була розглянута у встановленому законом порядку, а як заявнику випадково стало відомо суддею Дришлюком А.І. було надіслано лист на електронну адресу попередньому адвокату заявника - Скіндеру В.Б., який представляв її інтереси виключно у Верховному Суді та був позбавлений адвокатської ліцензії ще 16.05.2023, що, на думку заявника, не могло бути не відомо головуючому судді. Заявник зазначила, що на теперішній час по цій справі вона не має жодного представника та адвоката. Тому заявник просить відвести суддю Дришлюка А.І. від розгляду цивільної справи.

Дослідивши матеріали справи, мотиви заявленого відводу, апеляційний суд вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Інститут відводу в процесуальному праві створений задля гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. ЄСПЛ неодноразово відзначав, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказувалось, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Тобто, заявляючи відвід заявник повинен навести об`єктивні причини щодо наявності в діях суддів фактору зацікавленості в результаті розгляду справи або ж навести дійсні обставини, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді відповідної справи.

Виходячи зі змісту ст. 269 (виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні) та ст. 271 (роз`яснення судового рішення) ЦПК України вирішення вказаних питань здійснюється судом, який ухвалив відповідне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Відповідно до п. 2.3.44 «Положення про автоматизовану систему документообігу суду», затверджену рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 № 25, в редакції станом на 06.10.2022, раніше визначеному в судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу) передаються також судові справи, що надійшли для вирішення питання про прийняття додаткового судового рішення, виправлення описок та помилок, роз`яснення судового рішення, повернення судового збору.

Відповідно до п. 82.5 глави 4 розділу IV «Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи», затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 передача судової справи (провадження) раніше визначеному судді, судді-доповідачу проводиться без застосування автоматизованого розподілу щодо заяви або клопотання, що надійшли для вирішення питання про прийняття додаткового судового рішення, виправлення описок та помилок, роз`яснення судового рішення, повернення судового збору.

Отже, процесуальним законодавством та підзаконними нормативно-правовими актами, які регламентують функціонування автоматизованої системи документообігу суду передбачений порядок передання заяв/клопотань про виправлення описок та роз`яснення рішення суду раніше визначеному складу суду, який розглядав справу по суті.

Щодо представника Скіндера В.Б . Апеляційний суд звертає увагу на те, що після прийняття постанови від 20.04.2023 ОСОБА_1 , діючи через представника - адвоката Скіндера В.Б., 11.05.2023 подала до суду заяву про роз`яснення судового рішення. Вказана заява була залишена без руху ухвалою від 12.05.2023. В подальшому, 22.05.2023 адвокат Скіндер В.Б. направив до суду заяву про усунення недоліків разом з квитанцією про сплату судового збору (т. 2, а.с. 40-42). Ані ОСОБА_1 , ані Скіндер В.Б. не повідомляли суд про припинення повноважень представника.

Тобто, вказані обставини спростовують посилання заявника ОСОБА_1 про те, що адвокат Скіндер В.Б. представляв її інтереси виключно у Верховному Суді. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що Скіндер В.Б. 16.05.2023 направляв касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 20.04.2023 (т. 2, а.с. 65).

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 64 ЦПК України про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви.

Як було вище зазначено, ані ОСОБА_1 , ані Скіндер В.Б. не повідомляли суд про припинення повноважень представника. Тому вказані посилання заявника спростовуються вище наведеним.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Тобто, відповідна заява про відстрочення/розстрочення рішення суду подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, що і було роз`яснено заявнику ОСОБА_1 канцелярією Одеського апеляційного суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, враховуючи наведене в системному взаємозв`язку з положенням ст. 36 ЦПК України (підстави для відводу судді), оскільки заявник не навів жодних обґрунтованих підстав для відводу, апеляційний суд приходить до висновку, що заявлений відвід є необґрунтованим та безпідставним, а тому на підставі п. 3 ст. 40 ЦПК України передає справу до канцелярії суду для вирішення питання щодо відводу у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 39, 381 ЦПК України Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати заяву ОСОБА_1 про відвід необґрунтованою.

Справу передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку ч. 3 ст. 40 ЦПК України для розгляду поданої заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік