Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Скрипник О. Г.,

за участю секретаря судового засідання - Однолько Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Головний сервісний центр МВС в особі Територіального сервісного центру МВС 8043 м. Києва про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2021 року позивач ОСОБА_4 через свого представника звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив: 1) визнати недійсним договір купівлі-продажу №8043/2019/1621309 транспортного засобу мотициклу «Harley Davidson FLHTCUI» 2008 року випуску, VIN НОМЕР_1 від 16.08.2019 року; 2) скасувати державну реєстрацію мотоцикла «Harley Davidson FLHTCUI» 2008 року випуску, VIN НОМЕР_1 , здійснену на підставі договору купівлі-продажу №8043/2019/1621309 транспортного засобу; 3) застосувати наслідки недійсності правочину, шляхом зобов`язання ОСОБА_3 повернути мотоцикл «Harley Davidson FLHTCUI» 2008 року випуску, VIN НОМЕР_1 у спільну власність ОСОБА_2 , а також позивача, зобов`язати відповідачку ОСОБА_2 повернути відповідачу ОСОБА_3 кошти за придбання мотоцикла; 4) поділити мотоцикл «Harley Davidson FLHTCUI» 2008 року випуску, VIN НОМЕР_1 , як спільне майно, набуте ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . За час шлюбу, шляхом визнання за ними по 1/2 частині; 5) стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача витрати на правову допомогу та судовий збір.

Позов обгрунтовано тим, що позивач ОСОБА_6 та відповідачка ОСОБА_2 10.05.2014 року уклали шлюб, про що 10.05.2014 року було складено актовий запис №771 в центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві. 28.09.2016 року перебуваючі у шлюбі сторонами було придбано транспортний засіб мотоцикл «Harley Davidson FLHTCUI» 2008 року випуску, VIN НОМЕР_1 та зареєстровано на ОСОБА_2 з реєстраційним номером НОМЕР_2 . В подальшому сторони розлучилися. Вказує, що 16.08.2019 року відповідачкою ОСОБА_2 було відчужено без дозволу позивача та зареєстровано на ОСОБА_3 транспортний засіб мотоцикл «Harley Davidson FLHTCUI» 2008 року випуску, VIN НОМЕР_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2021 дана цивільна справа розподілена головуючому судді Трегубенко Л.О..

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Скрипник О.Г. від 06 серпня 2021 року справу № 758/10335/21 прийнято до провадження та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, від представника позивача надійшла заяву, в якій останній просив розгляд справи проводити за його відсутністю, позов задовольнити та ухвалити відповідне рішення.

Відповідач - 1 у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причину неявки до суду не повідомила.

Відповідач - 1 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно із статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі статтею 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 травня 2014 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 771.

Звертаючись з даним позовом, позивач вказував, що 28.09.2016 року перебуваючі у шлюбі сторонами було придбано транспортний засіб мотоцикл «Harley Davidson FLHTCUI» 2008 року випуску, VIN НОМЕР_1 та зареєстровано за ОСОБА_2 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який в подальшому без його згоди, було продано ОСОБА_3 ..

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу 8043/2019/1621309 транспортного засобу від 16 серпня 2019 року відповідачка ОСОБА_2 продала транспортний засіб мотоцикл «Harley Davidson FLHTCUI» 2008 року випуску, VIN НОМЕР_1 ОСОБА_3 ..

Згідно до умов договору комісії №7296/24/1/030231 від 06.08.2021, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «СА ДРАЙВ», останній зобов`язався вчинити від імені ОСОБА_3 правочин щодо продажу транспортного засобу, а саме: мотоцикла Harley Davidson FLHTCUI» 2008 року випуску, VIN НОМЕР_1 .

11.11.2021 року на виконання зазначеного Договору комісії було укладено Договір купівлі-продажу транспортного засобу №7296/21/1/030231 на підставі якого було відчужено транспортний засіб мотоцикл Harley Davidson FLHTCUI» 2008 року випуску, VIN НОМЕР_1 .

При цьому, ОСОБА_4 ставив питання про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу від 16 серпня 2019 року, витребування вказаного транспортного засобу у ОСОБА_3 , як у останнього власника, та скасування реєстрації спірного автомобіля.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно частин першої-третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц та від 4 червня 2019 року у справі № 916/3156/17.

Суд має розглядати лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, чим спір по суті буде вичерпано, або в їх задоволенні може бути відмовлено. У тому ж разі якщо за змістом заявлених позовних вимог (а не з огляду на обставини справи) задоволення позову є неможливим, немає, як видається, підстав стверджувати про наявність юридичного спору. Суд повинен ухвалювати рішення, яким вичерпувати конфлікт між сторонами, а не давати одній зі сторін за відсутності для цього юридичних підстав сподівання на те, що вона в майбутньому отримає бажане для неї рішення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Належних та достовірних доказів того, що транспортний засіб, а саме мотоцикл «Harley Davidson FLHTCUI» 2008 року випуску, VIN НОМЕР_1 незаконно вибув із володіння позивача, останнім надано не було і не було здобуто під час розгляду даної справи судом.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання договору купівлі-продажу спірного автомобіля.

Щодо позовних вимог про витребування автомобіля з незаконного володіння відповідача ОСОБА_3 та повернення його ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України).

Згідно з ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись, як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна. Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Звертаючись з вказаним позовом, позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що спірний транспортний засіб незаконно вибув із володіння позивача, що набувач знав або міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, що може свідчити про недобросовісність набувача, а тому відсутні підстави для задоволення позову в частині про витребування автомобіля з незаконного володіння відповідача ОСОБА_3 та повернення його відповідачці ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене, не підлягають задоволенню вимоги про скасування державної реєстрації спірного автомобіля, оскільки такі вимоги є похідними від вимог про визнання недійсним правочину, витребування майна із чужого, незаконного володіння, в задоволенні яких судом відмовлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.203, 215, 388 ЦК України, ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 161, 258-259, 263-265, 352-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Головний сервісний центр МВС в особі Територіального сервісного центру МВС 8043 м. Києва про визнання недійсним договору купівлі-продажу, залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ;

Третя особа - Головний сервісний центр МВС в особі Територіального сервісного центру МВС 8043 м. Києва, , адреса місце знаходження: м. Київ, просп. Степана Бандери, 26-В.

Суддя О.Г. Скрипник