Ухвала

25 січня 2023 року

м. Київ

справа № 702/127/22

провадження № 61-580 ск23

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» на постанову Черкаського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з виплати орендної плати,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю«Поділля Агропродукт» (далі - ТОВ «Поділля Агропродукт»), у якому просила розірвати договір оренди землі б/н від 04 грудня 2009 року (з урахуванням змін внесених додатковою угодою б/н від 02 січня 2018 року) та стягнути з відповідача заборгованість з виплати орендної плати за 2018-2021 року розмірі 87 076, 47 грн у зв`язку із невиконання своїх зобов`язань за вказаним договором оренди в частині своєчасної оплати орендних платежів.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2022 року скасовано та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Розірвано договір оренди землі б/н від 04 грудня 2009 року (з урахуванням змін внесених додатковою угодою б/н від 02 січня 2018 року), укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Поділля Агропродукт». Стягнуто з ТОВ «Поділля Агропродукт» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати та нараховані на неї 3% річних та інфляційні втрати на загальну суму 80 926,21 грн.

У січні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «Поділля Агропродукт», у якій заявник просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, з урахуванням такого.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (пункт 1 частини шостої, частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Зі змісту положень пункту 8 частини першої статті 176 ЦПК України убачається, що у позовах про розірвання договору найму (оренди) ціна позову визначається сукупністю платежів за користування майном протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.

Ціна позову у цій справі становить 87 076, 47 грн, яка станом на 1 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684*100=268 400), тому в силу вимог закону ця справа є малозначною за ціною позову.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що ця справа має виняткове значення для ТОВ «Поділля Агропродукт», оскільки останнє займає одне з лідируючих місць на ринку землі за кількістю орендованої землі та розміру інвестицій в цій галузі господарства, зокрема у Вінницькій та Черкаській областях, а рішення суду щодо зобов`язань за договорами оренди землі може вплинути на ділову репутацію підприємства.

Наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що справа становить значний суспільний інтерес чимає виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки наведені заявником доводи зводяться до незгоди особи, яка подала касаційну скаргу, з оскаржуваним судовим рішенням та не свідчать про те, що є підстави для розгляду справи по суті в суді касаційної інстанції. Поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обґрунтування. Заявник не навів переконливих доводів та не надав відповідних доказів, які б свідчили про те, що справа має для нього виняткове значення.

Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ТОВ «Поділля Агропродукт» подало касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Відмовляючи у відкритті касаційного провадження колегія суддів врахувала клопотання ОСОБА_1 про відмову у відкритті касаційного провадження на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» на постанову Черкаського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з виплати орендної плати.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара