Справа №:755/72/23
Провадження №: 4-с/755/3/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" січня 2023 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали скарги ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Білоконь Микола Вадимович, про визнання неправомірними дій приватного виконавця відносно відкриття виконавчого провадження та зобов`язати вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

03 січня 2023 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на дії Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білоконь Миколи Вадимовича з вимогами:

«Визнати дії Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білоконь Миколи Вадимовича відносно відкриття виконавчого провадження №68709865 від 18 лютого 2022 року, неправомірними.

За результатами розгляду постановити відповідну ухвалу, якою зобов`язати Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білоконь Миколи Вадимовича постановити ухвалу про закриття виконавчого провадження №68709865 від 18 лютого 2022 року»

За змістом положень ч.13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши матеріали скарги на дії приватного виконавця на предмет дотримання процесуальних строків для звернення до суду з такою категорії , з урахуванням вимог ст.447-449 Цивільного процесуального кодексу України, суд приходить до наступних висновків.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. ( ч. 1, 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»)

Відповідно до положень ст.447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виходячи з положень ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Отже, строки для подання скарги є процесуальними та можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Виходячи зі змісту прохальної частини скарги на дії приватного виконавця, заявник ОСОБА_1 оскаржує постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білоконь Миколи Вадимовича 18 лютого 2022 року щодо відкриття виконавчого провадження №68709865, де боржником виступає ОСОБА_1 .

В той же час, заявник ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Головко Д.В., звернулась до суду зі скаргою на дії приватного виконавця 03 січня 2023 року (дата реєстрації скарги в канцелярії суду), тобто після спливу строків на оскарження дій приватного виконавця/посадової особи, визначеного ст.449 Цивільним процесуальним кодексом України.

Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії.

Відповідно до положень ст.122 Цивільного процесуального кодексу України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно ст.123 Цивільного процесуального кодексу України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За ч. 3 та ч. 6 ст. 124 Цивільного процесуального кодексу України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Згідно роз`яснень, що містяться у п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Згідно з ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч.2 ст.449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Десятиденний строк для оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця встановлений статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції Закону від 02 червня 2016 року, чинного на момент звернення заявника до суду зі скаргою).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 Цивільного процесуального кодексу України).

Аналогічні положення містяться і в роз`ясненнях Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах.

Так, у абзаці 3, 4 п. 16 цієї Постанови визначено, що такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Відповідно до частини першої статті 127 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові. (постанова Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у Справі № 466/948/19).

За наведених обставин, суд залишає без розгляду скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Білоконь Микола Вадимович, про визнання неправомірними дій приватного виконавця відносно відкриття виконавчого провадження та зобов`язати вчинити певні дії, оскільки заявником пропущеною строк на звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, визначений ст.449 Цивільним процесуальним кодексом України, та відсутності поданого до суду клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку разом з доказами, які мали підтвердити поважні причини несвоєчасного звернення сторони виконавчого провадження з такою скаргою до суду.

Враховуючи та керуючись статтями 126, 127, 131, 284-287, 354, 449 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Білоконь Микола Вадимович, про визнання неправомірними дій приватного виконавця відносно відкриття виконавчого провадження та зобов`язати вчинити певні дії, , - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017,апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

С у д д я :