ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №487/647/22
Провадження №2/477/3/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.,

за участі секретаря судового засідання Резуник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 18 серпня 2020 року Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №380.

В обґрунтування позову вказала, що шлюбні відносини між сторонами погіршилися, що призвело до фактичного їх припинення. На даний час спільне господарство сторони не ведуть, сімейні відносини не склались через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вважає неможливим.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 28 вересня 2022 року матеріали позовної заяви передано за територіальною юрисдикцією до Жовтневого районного суду Миколаївської області.

Ухвалою від 15 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання 11 січня 2023 року позивач не з`явилася, подавши під час звернення до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання 11 січня 2023 року не з`явився, повідомивши суд про визнання позовних вимог; просив справу розглянути за його відсутності.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд уважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом установлено, що 18 серпня 2020 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №380.

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 18 серпня 2020 року серії НОМЕР_1 , внаслідок реєстрації шлюбу 18 серпня 2020 року позивач змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » (а.с.3).

Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають.

Як вказує позивач, шлюбні відносини між нею та відповідачем поступово погіршувалися, що призвело до фактичного їх припинення.

Зі змісту позову вбачається, що сторони не мають спору щодо сумісного майна подружжя.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.

Згідно приписів статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992, 40 гривень.

Керуючись статями 258, 259, 263, 265, 282, 293, 294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18 серпня 2020 року Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №380 - розірвати.

Після набрання рішенням законної сили, ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені по справі судові витрати судовий збір в розмірі 992(дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп.

Відповідно до частини другої статті 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО