Справа №718/2406/22
Провадження №2/718/615/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16.01.2023 року м. Кіцмань Чернівецька область
Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючої - судді Мінів О.І.,
секретаря судових засідань Безушко М.Д..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу № 718/2406/22 за позовною заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_1 та місце проживання: АДРЕСА_2 ), інтереси якої представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 ), третя особа: Орган опіки та піклування Чернівецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав, -
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , звернулася 02.11.2022 до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_3 , третьої особи: Орган опіки та піклування Чернівецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав. про позбавлення батьківських прав.
Вказує на те, що після припинення подружніх відносин батько дитини злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, жодним чином не спілкується з дитиною та не приймає участі в її вихованні. Відповідач має реальну можливість виконувати свій обов`язок по вихованню дитини, однак він ні усно, ні письмово не спілкується з дитиною, не проявляє про неї щонайменшої батьківської турботи. ОСОБА_3 жодного разу не поцікавився життям сина, його здоров`ям, чим дитина займається, що його цікавить, не відвідує батьківські збори, фактично син батька не знає
З посиланням на відповідні норми закону, просить суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідачі відзив на позовну заяву до суду не подали.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.11.2022, прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22.11.2022 (а.с. 37).
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.01.2023 (а.с.48).
У судове засідання 16.01.2023 сторони не з`явилися.
Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 скерував до суду 22.11.2022 заява, у якій просить розглянути справу за їх відсутності. Позовні вимоги підтримає в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи, у разі неявки відповідача.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явився, та будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному сайті суду. Причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.
Від представника третьої особи: органу опіки та піклування Чернівецької міської ради 12.12.2022 на адресу суду надійшла письмова заява про розгляд справи у відсутності представника.
Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України, про що постановлено відповідну ухвалу.
Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося.
Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та доведений і підлягає задоволенню з наступних підстав.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіцманського районного управління юстиції у Чернівецької області 17.07.2013, народився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис № 25. ЇЇ батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.11)
Згідно копії рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18.09.2013 року шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_3 розірвано (а.с.12)
Згідно копії заочного рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17.05.2018 року ОСОБА_3 зобов`язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1000 грн. щомісячно до його повноліття (а.с.13-14)
Відповідно до довідок КНП «Кіцманська БЛІЛ» ОСОБА_1 на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.с.16-17)
Згідно характеристики №701 від 08.08.2022р. виданої Драчинецьким старостинським округом Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 характеризується з позитивної сторони (а.с.18)
Згідно акту №151 від 05.08.2022 складеного КП «Містосервіс» ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2 разом із сином ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 (перебуває в фактичних шлюбних відносинах) (а.с.20-21)
У відповідності до Акту №707 від 09.08.2022 складеного комісією при Драчинецькому старостинському окрузі Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області умови проживання ОСОБА_3 задовільні, також вказано, що ОСОБА_3 бажає приймати участь у вихованні дитини, однак мати йому перешкоджає в цьому (а.с.22-23)
Відповідно до довідки КНП «Міська дитяча поліклініка» дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на обліку в МДП. За медичною допомогою в МДП з дитиною звертається мати ОСОБА_1 (а.с.24)
Згідно характеристики від 10.08.2022 року №302 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,є учнем 8-Б класу ЗОШ №33. Батько за увесь період навчання дитини в даному закладі ні разу не поцікавився успіхами сина і жодного разу не був присутнім на батьківських зборах чи зустрічах батьківського колективу. Активну участь приймає у вихованні сина лише мати ОСОБА_1 , яка активно цікавиться шкільним життям сина (а.с.25)
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Чернівецької міської ради, який затверджено рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 12.10.2022 року №599/30 визнано за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (а.с.34-35)
Норми права, які застосував суд.
В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 (далі-Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 26 квітня 2001 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків (ст. 11вищезазначеного Закону).
Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, яке відповідно мають: один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Згідно ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, зокрема, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з наступними змінами, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а зазначені у ст. 164 СК України фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Питання про застосування такого крайнього заходу слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Разом з тим у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.
Мотиви з яких виходив суд.
Враховуючи вищезазначені норми Закону, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків.
Як безспірно встановлено в судовому засіданні відповідач, батько малолітньої дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки, а саме: не піклуються про її фізичний та духовний розвиток, не допомагає їй матеріально, не цікавиться здоров`ям, навчанням та вихованням своєї дитини, не спілкується із нею зовсім, без будь-яких перешкод та причин для цього і таким чином ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої доньки.
Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про його намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання доньки ОСОБА_8 . Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає.
На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивачка (опікун малолітньої), як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення.
За таких обставин, за наявності винної поведінки відповідача ОСОБА_3 та його свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, враховуючи права та інтереси дитини, яка на даний час знаходиться на повному утриманні та під опікою матері (позивачки у справі), суд дійшов висновку про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та необхідність позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У спірній по справі ситуації, суд, передусім, виходить з того, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів самої дитини, тому задовольняючи позов суд вважає, що від такого вирішення справи у житті дитини настануть позитивні наслідки.
І таке втручання для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції суд визнає виправданим у спірній по справі ситуації і здатним забезпечити належний захист інтересів дитини для її подальшого гармонійного розвитку.
При цьому, суд роз`яснює відповідачам, що останні у випадку зміни своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення їх батьківських прав, відповідно до ст. 169 СК України мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
На підставі викладеного та керуючись положеннями Конституції України, Декларації прав дитини, Конвенції про права дитини, ст.ст.8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», Постановами Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3від 30 березня 2007 року та «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3від 15.05.2006 року, ст.ст.19, 150, 164-166, 180-182, 191 Сімейного кодексу України,ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 211, 247, 258, 259, 263- 265, 268, 273, 280-283, 282, 284, 289, 354Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Чернівецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації АДРЕСА_1 та місце проживання: АДРЕСА_2

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3

Третя особа - Орган опіки та піклування Чернівецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав.

Суддя О.І. Мінів