г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4739/23
Номер провадження 2/213/1862/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

секретар судового засідання Куропятник І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань № 14, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу № 213/4739/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за відсутності учасників процесу, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 04.07.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1233-6811, який позичальник підписав шляхом використання одноразового ідентифікатору А3625. Відповідно до умов кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб у сумі 20000,00 грн. строком кредитування 300 днів, заявленим строком 21 день, зі зніженою процентною ставкою 2,50 % в день, стандартною процентною ставкою 3,00 % в день.

Позивач надав відповідачу кредит на умовах договору, але відповідач не вжив заходів для погашення заборгованості, кошти кредитній установі не повернув, тобто свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим станом на 05.10.2023 року має заборгованість у розмірі 74300,00 грн., яка складається із простроченої заборгованості за кредитом 20000,00 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами 54300,00 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі.

Короткий зміст відзиву на позов.

Відповідач не погоджується з позовними вимогами, просив в їх задоволенні відмовити, оскільки пунктом 2.3 договору про відкриття кредитної лінії визначено, що останній календарний день першого Базового періоду 24.07.2023 року, сума кредиту 20000,00 грн., нараховані проценти 10500,00 грн. Вважає, що проценти після 24 липня 2023 року нараховано всупереч положенням абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України, поза межами строку кредитування, що також не узгоджується із нормою ст.ст.11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» стосовно несправедливих умов договорів про надання споживчого кредиту, зокрема в частині вимоги про сплату споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50 % вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Зазначив, що встановлення сторонами договору розміру відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 54300,00 грн., є несправедливим у розумінні ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад 50 % вартості продукції) при розмірі тіла кредиту - 20000,00 грн. Згідно з п.24.8 Кредитного договору, строк кредитування - до 24.07.2023, проценти за користування кредитом нараховувались позивачем до 05.10.2023 року, тобто після спливу строку кредитування, у зв`язку з чим у задоволенні вимог про стягнення з відповідача процентів просить відмовити.

Процесуальні дії у справі.

27.10.2023 року позовна заява надійшла до суду.

01.11.2023 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.

27.11.2023 відповідач подав відзив на позов.

Сторони у судове засідання не з`явились, позивачем надано клопотання про розгляд справи за відсутності представника, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Від відповідача будь-яких заяв, клопотань не надходило.

За таких обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає положенням ч.1 ст.223 ЦПК України.

Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом.

04.07.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття карткової лінії № 1233-6811, згідно з п.2.1., п.2.2 якого Кредитодавець відкриває для Позичальника Кредитну лінію шляхом надання грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня Строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим Договором.

Як зазначено в п.4.1. Договору, загальний розмір кредиту 20000,00 грн. Базовий період - 21 календарний день, останній день базового періоду - 24.07.2023 року (пункти 4.8, 5.3 Договору). Це строк, в останні дні якого у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом (п.1.1., п.2.3 Договору). За умови повернення коштів у заявлений строк розмір нарахованих процентів складатиме 10500,00 грн., і сума до сплати 30500,00 грн. Пунктом 4.10 Договору передбачена стандартна процентна ставка 3,00 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку дії договору , за виключенням строку використання Позичальником права користування кредитом за зніженою та/або пільговою ставкою. В пункті 4.12 Договору вказано, що дата повернення (виплати) кредиту 28.04.2024 року, строк дії договору є рівним строку кредитування. Пунктом 4.13 Договору передбачено, що реальна річна процентна ставка складає 572465,00 відсотків, згідно з п 4.14, орієнтована вартість кредиту 200 000,00 грн. та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом.

В п.11.3 Договору зазначено, що позичальник підтверджує, що до укладання Договору уважно ознайомився з текстом Договору та Правилами, розміщеними на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, і зобов`язався їх виконувати.

Договір підписано відповідачем електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора.

Згідно з наданою Позивачем довідкою, кредитні кошти були перераховані Позичальнику на картковий рахунок 04.07.2023 року у сумі 20000,00 грн. за допомогою системи LigPay.

Позичальник, в порушення вимог кредитного договору, свої зобов`язання щодо виконання належним чином взятих на себе зобов`язань за цим договором, не виконав, що потягло за собою виникнення простроченої заборгованості за кредитом та процентами.

Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за договором № 1233-6811 від 04.07.2023 станом на 05.10.2023 становить 74300,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом - 20000,00 грн., прострочена заборгованість на нарахованими процентами 54300,00 грн.

Як зазначено в наданій позивачем довідці, загальна кількість днів користування кредитом 94, кількість днів користування процентною ставкою 2,50 % - 21 день, кількість днів користування процентною ставкою 3,00 % - 73 дні.

Доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості, відповідачем суду не надано.

28.09.2023 Позивач направив на адресу Відповідача вимогу про усунення порушень умов договору, повідомив про заборгованість за тілом кредиту у розмірі 20000,00 грн. та запропонував сплатити цю суму, а також прострочені проценти у розмірі 10500,00 грн. протягом 10 календарних днів з дня отримання цієї вимоги. Попередив, про наслідки невиконання забов`язань за Договором, зокрема про повернення кредиту у повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом в судовому порядку.

Зміст спірних правовідносин.

Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань.

Норми права, які застосовує суд.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до пункту 6 частини 1 цієї статті Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Нормою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За приписами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Висновок суду.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення кредитного договору з відповідачем та порушення ним взятих на себе зобов`язань.

Так, позивачем надано копію кредитного договору, довідку про укладений Договір і розмір заборгованості станом на 05.10.2023 року, довідку про перерахування коштів на картковий рахунок Відповідача.

Відповідачем не надано заперечень відносно того, що він в електронному режимі підписував вищевказаний Договір, отримував у банка кредитні кошти, а також користувався ними, тобто та обставина, що відповідач отримав від позивача кредит не спростована.

Більш того, Відповідач не заперечував заборгованість на суму тіла кредиту - 20000,00 грн.

Водночас, Відповідач заперечує нарахування відсотків, оскільки вважає, що нараховані вони після спливу строку кредитування.

Суд не погоджується з такою позицією відповідача, оскільки його підпис у Договорі свідчить, що він ознайомлений з умовами Договору, Правилами надання споживчих кредитів, розуміє всі їх умови, і зобов`язався їх виконувати. Не погоджується суд і з думкою відповідача щодо строку кредитування до 24.07.2023 року, оскільки як встановлено судом, в пункті 4.12 Договору вказано, що кредит надається позичальнику на строк 300 календарних днів, який є строком кредитування, дата повернення (виплати) кредиту 28.04.2024 року, строк дії договору є рівним строку кредитування.

До того, пунктом 4.13 Договору передбачено, що реальна річна процентна ставка складає 572465,00 відсотків, згідно з п 4.14, орієнтована вартість кредиту 200 000,00 грн. та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом, про що відповідачу було достеменно відомо, тому твердження про те, що строк кредитування сплив 24 липня 2023 року суд розцінює як намагання відповідача уникнути повернення процентів за користування кредитними коштами.

Суд критично ставиться до зауважень відповідача стосовно невідповідності Договору нормам ст.ст.11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» стосовно несправедливих умов договорів про надання споживчого кредиту, оскільки цей Договір відповідач не оспорював, не визнав його недійсним,не розірвав, не відмовився від договору протягом 14 календарних днів, відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», кредитом користувався протягом 94 днів.

Суд погоджується з тим, що спірним Договором передбачена орієнтовна загальна вартість кредиту у сумі 200000,00 грн., і саме ця сума зазначена у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, яку відповідач також підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором (паролем).

Суд враховує, що вартість кредиту у розмірі 30500,00 грн. вказана в Договорі з умовою своєчасного повернення кредиту в строк 21 календарний день (Базовий період), тобто до 24.07.2023 року. Доказів повернення кредитних коштів в зазначений в договорі строк відповідачем суду не надано, а тому суд вважає, що відповідач після закінчення Базового періоду продовжував користуватися кредитними коштами, у зв`язку з чим кредитором починають нараховуватися проценти з особливостями, передбаченими п.4.10. Договору.

Щодо заперечень відповідача в частині нарахування відсотків за користування кредитом поза межами строку кредитування, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Велика Палата Верховного Суду в своєї Постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 дійшла висновків про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, у разі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначено вище, спірним договором передбачено нарахування процентів за пільговою (зниженою) ставкою у розмірі 2,5 % в день протягом Базового періоду, та стандартною ставкою у розмірі 3,00 % в день, яка нараховується за кожен день користування кредитом. Оскільки, як зазначено вище, відповідач продовжував користуватися кредитом після закінчення Базового періоду, суд вважає, що нарахування позивачем процентів за користування кредитними коштами не суперечить чинному законодавству та правовим висновкам Верховного Суду, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормою ст.83 цього Кодексу передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач не здійснював погашення боргу за кредитом, не сплачував відсотки за користування ним, що вказує на наявність кредитних правовідносин між сторонами.

Оскільки доказів відсутності заборгованості по кредитному договору відповідач суду не надав, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

За таких підстав, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2147,20 грн. із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8, оскільки позов було подано до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЕСІТС «Електронний суд».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 10, 12, 19, 76-81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1233-6811 від 04.07.2023 в розмірі 74300 (сімдесят чотири тисячі триста) грн. 00 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 20000,00 грн.; прострочена заборгованість на нарахованими процентами 54300,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2147,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, .

Відповідач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 19 грудня 2023 року.

Головуючий суддя В.В. Попов