09.01.2023 Єдиний унікальний номер 205/8405/22
Провадження № 2/205/233/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2023 рік м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Бізяєва Н.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Крушинської Антоніни Андріївни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Крушинської А.А. звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою, яка надійшла поштовою кореспонденцією через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» 08.12.2022 року.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було постановлено ухвалу 09.12.2022 року про надання відомостей про зареєстроване місце проживання/перебування відповідача у справі, відповідь на яку надійшла до суду з Державної міграційної служби 03.01.2022 року.

Відповідно довідки від 30.12.2022 року, суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Бізяєва Н.О. перебувала у відпустці з 02.01.2023 р. по 06.01.2023 рік.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, дослідивши наявні у справі матеріали, вважаю, що даний позов не може бути прийнятий до провадження та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Як вбачається з позовної заяви, вона надіслана до суду поштовою кореспонденцією та підписана безпосередньо адвокатом Крушинською А.А., яка від імені позивача ОСОБА_1 діє на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи) уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги № б/н від 13.11.2022 р., про що зазначено у доданому до матеріалів позовної заяви ордері на надання правничої (правової) допомоги у Ленінському районному суді міста Дніпропетровська між ОСОБА_1 та адвокатом Крушинською А.П. 29.11.2022 р.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до частин 1, 4, 5 статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Статтею 14 розділу ІІІ «Правил адвокатської етики» затверджених 09.06.2017 року Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року зі змінами затвердженими 15.02.2019 року З`їздом адвокатів України 2019 року визначено, що адвокат надає правову допомогу відповідно до законодавства України про адвокатуру та адвокатську діяльність на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - договір, за яким одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується надавати правову допомогу іншій стороні договору (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, у випадку, якщо така оплата передбачена договором.

Адвокат надає безоплатну вторинну правову допомогу на підставі договору (контракту), укладеного з органом (установою) з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», повноваження адвоката, з яким укладено договір про надання безоплатної вторинної правової допомоги, підтверджуються в порядку, встановленому частиною третьою статті 21 цього Закону.

Частиною 3 статті 21 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» визначено, що повноваження адвоката підтверджуються дорученням Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та довіреністю відповідно до вимог процесуального законодавства.

При цьому, частиною 4 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Таким чином, виходячи із зазначеного вище, вбачається, що законодавець визначив, що повноваження адвоката підтверджуються ордером або довіреністю, які видані на основі попередньо досягнутої домовленості між адвокатом та клієнтом за укладеним між ними договором про надання правової допомоги. Тобто договір про надання правової допомоги укладається з метою допомоги клієнту в реалізації його суб`єктивних цивільних прав, а такі документи як ордер та довіреність, є доказом процесуальних повноважень адвоката у справі щодо захисту інтересів.

Разом з тим, до матеріалів позовної заяви не додано договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи) уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги № б/н від 13.11.2022 р., про який зазначено у доданому до матеріалів позовної заяви ордері на надання правничої (правової) допомоги у Ленінському районному суді міста Дніпропетровська між ОСОБА_1 та Крушинською А.А. 29.11.2022 р.

При цьому, слід зазначити, що положення ч. 7 ст. 177 ЦПК України визначають щодо надання до позовної заяви підписаної представником позивача саме довіреності чи іншого документу, що підтверджує повноваження представника позивача, в даному випадку Договору про надання правової допомоги зазначеного в ордері, а ні його копії.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Статтею 95 ЦПК України визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Заявляючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, стороною позивача додано до матеріалів позову копію свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 12 лютого 1991 року в міс. Маріуполь Донецької області, запис № 303, виданого 12 лютого 1991 року.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що до позовної заяви про розірвання шлюбу додаються: оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог.

При цьому, у вказаному п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» також роз`яснюється, що у разі невиконання зазначеної вимоги позовна заява має бути залишена без руху.

Отже, звертаючись до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, сторона позивача повинна надати суду саме оригінал свідоцтва про укладення шлюбу, якого надано не було.

Слід зазначити, що Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», визначені функції органів державної реєстрації актів цивільного стану щодо видач свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Статтею 19 Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, оригінал якого було вкрадено, загублено, пошкоджено чи знищено, та повторна видача свідоцтва у разі внесення змін до актового запису чи його поновлення, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичними представництвами і консульськими установами України на підставі актового запису цивільного стану за заявою особи, щодо якої складено запис, батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, представника закладу охорони здоров`я, навчального або іншого дитячого закладу, де постійно перебуває дитина, органу опіки та піклування.

Таким чином, в разі якщо оригінал свідоцтва про укладення шлюбу було втрачено, загублено, пошкоджено, чи знищено, сторона позивача не позбавлена права звернутися до органу державної реєстрації актів цивільного стану про повторну видачу свідоцтва про укладення шлюбу.

Крім того, частина 1 статті 96 ЦПК України визначає, що оригінали письмових доказів до набрання судовим рішенням законної сили повертаються судом за лопотанням осіб, які їх подали, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи. У справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу.

А отже, при наданні до суду оригіналу свідоцтва про укладення шлюбу, сторона позивача не позбавлена права на його повернення.

Також, слід зазначити, що до матеріалів позовної заяви додано, як зазначено у п. 1 додатках копію довідки ІНН позивача, однак, через неякісне оформлення надана до матеріалів позову копія довідки, у двох екземплярах, є нечитабельною у зв`язку з чим не можливо встановити її зміст, у тому числі, чи є вона довідкою про ІНН позивача як зазначено в позові.

Суд наголошує, що копії документів подаються до суду належно завіреними, ксерокопія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити.

Також, слід зазначити, що у позовній заяві, сторона позивача зазначає на понесення судових витрат із судового збору 992,40 грн. за подання позову, однак доказів їх понесення сторона позивача до матеріалів позову не надає.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з урахуванням ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік», ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 1 січня 2022 року становить 2481 гривні. Таким чином розмір судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з позовом немайнового характеру з 01.01.2022 року, становить 992,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, за звернення до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з даною позовною заявою про розірвання шлюбу, на відповідний рахунок підлягає оплаті позивачем судовий збір в розмірі 992,40 грн., та до суду повинно бути надано докази підтвердження сплати позивачем судового збору, яких надано не було.

Слід зазначити, що згідно приписів ч. 4 ст. 175 ЦПК України, в разі, якщо позовна заява подається особою звільненою від сплати судового збору відповідно до закону то в позовній заяві повинно бути зазначено підстави такого звільнення. Проте, позовна заява та додані до неї матеріали таких відомостей не містять.

Отже, сторона позивача повинна надати докази сплати судового збору, або зазначити причини та надати докази звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи зазначене, приходжу до висновку про необхідність залишення без руху даної позовної заяви з наданням стороні позивача строку для усунення визначених вище недоліків позовної заяви з дотриманням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-260, 353 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Крушинської Антоніни Андріївни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Крушинської Антоніни Андріївни - п`ятиденний строк, з дня отримання копії даної ухвали, для усунення визначених в ухвалі недоліків.

Роз`яснити, що в разі якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, позовна заява на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 та представнику - адвокату Крушинській Антоніні Андріївні.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суд.

Суддя: Н.О. Бізяєва

.