Справа № 466/523/22
Провадження № 2/466/1573/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря Коновал Х.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

справа №466/523/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_3 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії

в с т а н о в и в:

25 січня 2022 року Приватне акціонерне товариство "Львівобленерго" звернулося в суд із позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій просить ухвалити рішення яким стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» вартість недооблікованої електричної енергії у розмірі 125125,67грн. та стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» сплачений судовий збір у сумі 2481,00грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 12000грн.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 16 вересня 2021 року при перевірці на об`єкті за адресою: м. Львів, вул. Медової Печери, 29, представниками ПрАТ «Львівобленерго» було виявлене порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), про що на місці складено акт про порушення № 035546 від 16.09.2021р. (в подальшому «Акт»). Актом зафіксоване порушення: самовільне підключення до електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи (п.8.4.2, п. 1.2.1, п.2.33, п. 7.6, п. 8.2.4., п. 8.2.5, п. 5.5.5. ПРРЕЕ).

Дане порушення виявлено в приміщенні, яке передане в оренду ОСОБА_3 відповідно до договору оренди нежитлового приміщення від 20.05.2020року.

Акт складений за участю ОСОБА_3 , який відмовився від підпису. Відмову споживача підписувати акт про порушення засвідчив свідок ОСОБА_4 .

Ні споживач, ні свідок жодних зауважень до складеного акту про порушення не мали.

Супровідним листом № 203-07-3690 від 20.09.2021 р споживачу було надіслано Акт про порушення №035546 від 16.09.2021 р, схема підключення електроустановки та запрошення для участі у засіданні комісії ЛМЕМ щодо розгляду зазначеного акту, що підтверджується копією фіскального чеку.

Засідання комісії ЛМЕМ ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення 29.10.2021 р. проведене у відсутності споживача, який був належним чином повідомлений.

Рішенням комісії ЛМЕМ ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення (протокол № 035546-а від 29.10.2021р.) відповідачу проведено нарахування обсягу та вартості необлікованої (недоврахованої) електричної енергії «по силі струму, визначені виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів), та допустимого тривалого струму, який може ними протікати згідно з главою 1.3. ПУЕ (І=40А)» за період 12 місяців (16.09.2020р. - 16.09.2021р) на суму 125 125,67 грн.

Супровідним листом №203-07-4398 від 01.11.2021р. відповідачу надіслано копію протоколу №035546-а від 29.10.2021р. та рахунок №322083 від 29.10.2021 р на суму 125 125,67 грн. (сто двадцять п`ять тисяч сто двадцять п`ять гривень), що підтверджується копією фіскального чеку.

Станом на день подання цього позову заборгованість відповідачем не сплачена.

Крім того, позивач вказує, що між ОСОБА_5 та ПрАТ «Львівобленерго» було укладено договір про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу №277.115-0923/2 від 29.05.2020р та розроблено технічні умови стандартного приєднання до електричних мереж електроустановок (додаток №1) об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач приєднався до умов публічного Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на сайті оператора системи розподілу ПрАТ «Львівобленерго» на підставі заяви-приєднання від 06.12.2021р.

Отже, на дату виявлення порушення ПРРЕЕ із ОСОБА_5 не було укладено жодного договору ні про постачання електричної енергії, ні про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Таким чином, оскільки споживач здійснив самовільне підключення електроустановок та фактично спожив електроенергію, але з порушенням вимог ПРРЕЕ, то мав місце недооблік електричної енергії. Нарахування за фактично спожиту, але не враховану засобами обліку електричну енергію, здійснене у відповідності з ПРРЕЕ.

Відповідач добровільно відшкодувати завдані ПрАТ «Львівобленерго» збитки відмовляються, тому енергопостачальник змушений звернутися до суду.

Ухвалою від 09.02.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25 травня 2022 року, позов Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» задоволено повністю.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 16 травня 2023 року, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25.05.2022 року по справі №466/523/22 за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_3 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії скасовано та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на вказані в позовній заяві обставини. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача, адвокат Ковч П.С. в судовому засіданні позов заперечив, підтримавши письмовий відзив на позовну заяву, долучений до матеріалів справи. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що правовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (енергопостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14 березня 2018 року №312, зі змінами та доповненнями, внесеними від 21.12.2018 року №2002, від 18.07.2019 року №1525, від 26.06.2020 року №1219, від 17.03.2021 року №475.

Відповідно до п.5.1.1. ПРРЕЕ оператор системи має право проводити (за пред`явленням представником службового посвідчення) обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії.

Згідно з положеннями п.8.2.5. ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання і електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або І представника споживача оформлюється акт про порушення. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акту про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

В судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 2021 року при перевірці на об`єкті за адресою: м. Львів, вул. Медової Печери, 29, представниками ПрАТ «Львівобленерго» було виявлене порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), про що на місці складено акт про порушення №035546 від 16.09.2021р. (в подальшому «Акт»). Актом зафіксоване порушення: самовільне підключення до електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи (п.8.4.2, п. 1.2.1, п.2.33, п. 7.6, п. 8.2.4., п. 8.2.5, п. 5.5.5. ПРРЕЕ) (а.с.8-10).

Дане порушення виявлено в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке передане в оренду ОСОБА_3 відповідно до договору оренди нежитлового приміщення від 20.05.2020 року (а.с.49-50).

Акт складений за участю ОСОБА_3 , який відмовився від підпису. Відмову споживача підписувати акт про порушення засвідчив свідок ОСОБА_4 . Обставини перевірки зафіксовано також на відео, яке знаходиться в матеріалах справи (а.с.72). Ні споживач, ні свідок жодних зауважень до складеного акту про порушення не надали.

Супровідним листом № 203-07-3690 від 20.09.2021р. споживачу було надіслано Акт про порушення №035546 від 16.09.2021р, схема підключення електроустановки та запрошення для участі у засіданні комісії ЛМЕМ щодо розгляду зазначеного акту, що підтверджується копією фіскального чеку (а.с.37-39).

Засідання комісії ЛМЕМ ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення 29.10.2021р. проведене у відсутності споживача, який був належним чином повідомлений.

У постанові Верховного суду від 02.10.2019. у справі №923/861/18 Верховний Суд вважає за необхідне зауважити на тому, що предметом позовних вимог у справі є стягнення вартості недоврахованої електроенергії, у зв`язку з чим визначальним питанням є саме доведеність факту порушення ПКЕЕ споживачем. При цьому, відповідно до положень пунктів 6.41, 6.42 ПКЕЕ, пунктів 2.1, 4.1, 4.5 Методики, акт про порушення ПКЕЕ є доказом наявності факту правопорушення, за яким здійснюється донарахування обсягу та вартості недоврахованої електроенергії. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у справах №923/534/17 та №923/316/17.

Рішенням комісії ЛМЕМ ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду актів про порушення (протокол №035546-а від 29.10.2021р.) відповідачу проведено нарахування обсягу та вартості необлікованої (недоврахованої) електричної енергії «по силі струму, визначені виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів), та допустимого тривалого струму, який може ними протікати згідно з главою 1.3. ПУЕ (І=40А)» за період 12 місяців (16.09.2020р. - 16.09.2021р) на суму 125125,67грн. (а.с.40-41).

Супровідним листом №203-07-4398 від 01.11.2021р. відповідачу надіслано копію протоколу №035546-а від 29.10.2021р. та рахунок №322083 від 29.10.2021р.(а.с.42) на суму 125125,67грн. (сто двадцять п`ять тисяч сто двадцять п`ять гривень), що підтверджується копією фіскального чеку (а.с.43-44).

Крім того, між ОСОБА_5 та ПрАТ «Львівобленерго» було укладено договір про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу №277.115-0923/2 від 29.05.2020р. та розроблено технічні умови стандартного приєднання до електричних мереж електроустановок (додаток №1) об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.46-47). Відповідач приєднався до умов публічного Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, розміщеного на сайті оператора системи розподілу ПрАТ «Львівобленерго» на підставі заяви-приєднання від 06.12.2021р.

Згідно п.5.2.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, електроустановки споживачів та інших учасників ринку мають бути забезпечені повіреними, введеними в експлуатацію та прийнятими до розрахунків (введеними в облік) вузлами обліку, а також (за потреби) засобами для контролю та реєстрації параметрів якості електричної енергії, частоти та тривалості перерв в електропостачанні.

Відповідно до п. 5.2.18 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, вузли обліку (ЗВТ та інше обладнання вузлів обліку) після їх улаштування мають бути введені в експлуатацію.

У відповідності до п.п.5.2.20 5.2.22 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, вузол обліку вважається введеним в експлуатацію з дати підписання сторонами акта введення у промислову експлуатацію. Введений в експлуатацію вузол обліку має бути опломбованим та прийнятим до розрахунків за електричну енергію (введеним в облік). Вузол обліку вважається введеним в облік з дати підписання сторонами акта пломбування.

Згідно п. 5.2.24 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, послуга з введення в облік вузла обліку передбачає проведення технічної перевірки ЗВТ та інших складових вузла обліку, схеми їх підключення, а також пломбування ЗВТ, пристроїв та місць, що унеможливлюють доступ до струмоведучих частин кіл комерційного обліку.

Так, на момент проведення перевірки працівниками ПрАТ «Львівобленерго» нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке використовує відповідач на підставі договору оренди, прилад обліку електричної енергії був не опломбований, не введений в експлуатацію, жодного договору по розподілу електричної енергії по об`єкту нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_3 не було укладено, однак споживання електричної енергії здійснювалося.

Відповідно до вимог ч.1 ст.77 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно вимог п.4 ч.2 ст.77 Закону України "Про ринок електричної енергії" правопорушеннями на ринку електричної енергії є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно до п. 8.2.7 ПРРЕЕ кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи.

Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).

У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Правовідносини з постачання електроенергії фізичним особам регулюються ст.714 ЦК України. Ці правовідносини є договірними.

Статтею 611 ЦК України передбачено правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема відшкодування збитків.

Так, ні відповідачем, ні його представником правомірність складання акту про порушення ПКЕЕН та протоколу про нарахування збитків не спростована.

Сума матеріальних збитків відповідачем добровільно не оплачена.

Таким чином, оскільки споживач здійснив самовільне підключення електроустановок та фактично спожив електроенергію, але з порушенням вимог ПРРЕЕ, то мав місце недооблік електричної енергії, а тому на переконання суду позовні вимоги ПАТ «Львівобленерго» є обґрунтованими.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2481,00 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.ст.12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між позивачем та адвокатським об`єднанням «Юріс Консультус» укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого вартість послуг згідно цього договору становить 12000,00грн.

На підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу адвокатом адвокатського об`єднання «Юріс Консультус» Левицькою І.В., окрім договору про надання професійної правничої допомоги №21/12-13 від 09.12.2021 року, додано Ордер на надання правничої допомоги, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, платіжне доручення 327664 від 16.12.2021 року на суму 12000грн. та Рахунок на оплату №21/159 від 09.12.2021 року на суму 12000грн. (а.с.67-71). Даними доказами встановлено, що послуги, передбачені договором про надання професійної правничої допомоги виконавцем були надані, а замовником прийняті.

З урахуванням принципу співмірності, складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи, пояснень та значимості таких дій у справі, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, суд дійшов висновку, що вартість фактично наданих для Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» послуг у вигляді професійної правової (правничої) допомоги складає суму, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в розмірі 12000,00грн.

Керуючись ст.ст.13,76,81,82,83,89,95,133,137,141,263,265,267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» 125125,67 грн. (сто двадцять п`ять тисяч сто двадцять п`ять гривень 67 копійок) вартості недооблікованої електричної енергії.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну грн. 00 коп.). судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн. (дванадцять тисяч гривень).

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго», , юридична адреса: м. Львів, вул. Козельницька, 3.

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текст судового рішення виготовлено 22 грудня 2023 року.

Суддя О. І. Ковальчук