УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 753/9808/23

Провадження № 2-з/568/6/23

15 грудня 2023 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Троцюк В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Майданюк Ярославом Руслановичем, про забезпечення позову, -

встановив:

До Радивилівського районного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Майданюк Я.Р. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення зерновий склад, розташований в АДРЕСА_1 , зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №58, що розташований на орендованій земельній ділянці кадастровий номер :05:011:0013, заборонивши його відчуження чи передачу третім особам будь-яким можливим способом, подана після подання позовної заяви.

В поданій заяві заявник вказує, що в провадженні Радивилівського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу. Предметом позову є стягнення з відповідачів боргу в розмірі 2500000 гривень за договором позики від 02.04.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Позивачу ОСОБА_1 в телефонній розмові з ОСОБА_2 стало відомо про намір ОСОБА_3 переоформити та продати нежитлове приміщення - зерновий склад загальною площею 563,7 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 , зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №58, що розташований на орендованій земельній ділянці кадастровий номер :05:011:0013.

Сторони у судове засідання, на підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України, не викликались.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову та долученими матеріалами, суд приходить до нас.

У відповідності до вимог ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: зокрема накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

У поданій заяві про забезпечення позову позивач, як на підставу для забезпечення позову, вказує на можливість вчинення відповідачем дій з відчуження майна.

Вирішуючи заяву, суд виходить з того, що наданими доказами до позовної заяви доведено існування спору між сторонами. Однак, заявником не подано жодного належного та допустимого доказу, не наведено жодного належного аргументу, який би надавав суду можливість встановити чи прийти висновку, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, предметом якого є стягнення заборгованості.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманого судом через підсистему «Електронний суд», відповідач ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення - зернового складу, розташованого в АДРЕСА_1 .

До початку судового розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу, ОСОБА_2 подав до суду заяву, відповідно до якої він позовній вимоги ОСОБА_1 визнає повністю.

Таким чином, позивачем не підтверджено належними доказами, як необхідності застосування саме заходу забезпечення позову у виді арешту майна, вжиття якого призведе до обмеження відповідача у правах володіння, користування та розпорядження, так і неможливості застосування інших, менш обтяжливих заходів забезпечення позову, ніж арешт майна.

Абстрактна можливість вчинення дій відповідачем, спрямованих на відчуження майна, передачу його в користування іншим особам також не свідчить про неможливість виконання майбутнього рішення суду, яким є стягнення грошових коштів.

З урахуванням викладеного, підстав для забезпечення позову суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Майданюк Ярославом Руслановичем, про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.О. Троцюк