ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року

м. Харків

справа № 639/5936/21

провадження № 22-ц/818/1974/2

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Тітченко О.В.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Харківська міська рада

третя особа: Міжрайонний відділ ДВ служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу Харківської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 серпня 2023 року ухвалене у складі судді Марченка В.В.-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради, третя особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про скасування обтяження-арешту накладеного на все її майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходився виконавчий лист виданий Жовтневим районним судом міста Харкова у справі № 639/6431/17, про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди ХМР у користування земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого майна - нежитлової будівлі (гараж на два бокси) по АДРЕСА_1 за свій рахунок, про що було відкрито виконавче провадження за № 59242878.

02.07.2019 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ростовським Р. В. було винесено постанову про арешт майна боржника в рамках виконавчого провадження ВП № 59242878, реєстраційні номера обтяження: 42763004, 42762961, 32216020 та 32215942, дата реєстрації 02.07.2019 року.

26.07.2019 року по виконавчому провадженню 59242878 старшим державним виконавцем Ростовським Р.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, якою було припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Однак, 01.07.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що все її майно продовжує перебувати під арештом на підставі постанови про арешт майна боржника від 02.07.2019 року.

Листом № 28562 від 21.08.2021 року старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ростовський Р. В. відмовив ОСОБА_1 у знятті арештів з посиланням на ч. 4 ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження".

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 серпня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Скасовано обтяження - арешт, накладений на все майно ОСОБА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника від 02.07.2019 року винесеної старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ростовським Р.В., в рамках виконавчого провадження ВП № 59242878, реєстраційні номера обтяження: № 42763004, № 42762961, № 32216020 та 32215942, дата реєстрації 02.07.2019 року.

Не погодившись з рішенням суду Харківська міська рада подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи просила рішення скасувати, та ухвалити нове яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не повно встановив обставини у справі, зробив висновки що не відповідають фактичним обставинам у справі та як слідство ухвалив рішення з порушенням вимог закону. Судом не враховане, що рішення суду ОСОБА_1 не виконано, тому державний виконавець відповідно до ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» обґрунтовано відмовив їй у скасуванні накладеного на її майно арешту. Внесення державним виконавцем подання про притягнення до кримінальної відповідальності боржника за невиконання рішення суду не є юридичною підставою для закінчення виконавчого провадження.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає в повній мірі.

Як встановлено судом, Жовтневим районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист по справі № 639/6431/17 про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди Харківській міській раді у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого майна нежитлової будівлі (гараж на два бокси) по АДРЕСА_1 за свій рахунок. На підставі виконавчого листа по справі № 639/6431/17 було відкрито виконавче провадження № 59242878.

Згідно копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 271710536 від 25.08.2021 року вбачається, що нерухоме майно ОСОБА_1 знаходиться під арештом відповідно до постанови про арешт майна боржника № 59242878 від 02.07.2019 виданої старшим державним виконавцем Ростовським Р.В. Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Відповідно до копії постанови про закінчення виконавчого провадження № 59242878 від 26.07.2019 року виданої державним виконавцем Ростовським Р.В. виконавче провадження було закінчено відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження». Постановою було встановлено, що боржник ОСОБА_1 не виконала рішення Жовтневого суду у справі № 6396431/17 про що було направлено Подання в порядку ст. 214 КПК України до Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області. В постанові зазначено припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення (а.с. 19).

Зазначена постанова сторонами виконавчого провадження не оскаржена.

Відповідно до відповіді старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ростовський Р. В. на заяву ОСОБА_1 про зняття арешту з майна № 28562 від 21.08.2021 року підстави для зняття арешту у розумінні ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" відсутні (а.с. 20-21).

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі, визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; затвердження (визнання) судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; визнання боржника банкрутом; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України; якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотеко держателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; погашення, списання згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії`неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

Згідно абзацу 3, ч. 3, ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

За приписами ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Таким чином, відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець повинен був скасувати накладений арешт на все майно позивачки.

Частиною 4. ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 цієї статті зазначено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги викладених в рішенні суду висновків не спростовують, скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не вирішувалося.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19.12.23

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук