Справа № 274/1419/22 Провадження № 2/0274/247/23
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
09.01.23 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якого є ОСОБА_2 ,
ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому, з урахуванням уточнюючої позовної заяви від 26.09.2022 р., яка ухвалою від 26.09.2022 р. була прийнята до розгляду (а. с. 38 40, 49), просить стягнути на його користь з ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 11 000,00 доларів США за договором позики від 07.12.2018 р.
Позов обґрунтований тим, що 07.12.2018 р. ОСОБА_3 взяв у ОСОБА_1 у борг грошові кошти у розмірі 11 000,00 доларів США на шість місяців, на підтвердження чого між ними було укладено договір позики. ОСОБА_4 ухиляється від виконання зобов`язання з повернення позичених коштів ОСОБА_1
Жулінський ОСОБА_5 своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив.
Судом з`ясовано, що між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_3 (Позичальник) 07.12.2018 р. підписано договір позики, відповідно до умов якого, зокрема, Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику безпроцентну позику, а Позичальник зобов`язується прийняти позику і повернути її Позикодавцеві. Строк надання позики шість місяців з моменту укладення договору. Сума позики складає 11 000,00 доларів США. Позикодавець надає позику в момент підписання договору, отримання коштів Позичальником в момент укладення договору підтверджується підписанням договору зі сторони Позичальника. По закінченню шести місяців з моменту укладення договору Позичальник зобов`язується не пізніше наступного дня повернути суму позики (а. с. 11).
Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Абзацом першим частини першою статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Таким чином між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_3 (Позичальник) 07.12.2018 р. було укладено договір позики грошових коштів, на підставі якого перший передав у власність другого грошові кошти у розмірі 11 000,00 доларів США, а другий зобов`язався повернути ці грошові кошти першому не пізніше наступного дня по закінченню шести місяців з момент укладення договору.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, зобов`язань з повернення ОСОБА_1 грошових коштів за укладеним 07.12.2018 р. договором позики ОСОБА_3 не виконав.
Доказів, які б це спростовували, ОСОБА_3 не подав.
Абзацом першим частини першою статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 4 099,60 грн. (сплачений за подання позову судовий збір).
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України,
2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 11 000,00 доларів США за договором позики від 07.12.2018 р.
3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 4 099,60 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя В.В. Корбут