Справа № 930/2775/23
Провадження № 2/930/778/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2023 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Науменка С.М.

за участі секретаря судового засідання Андрущак Л.П.

учасників справи позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу № 930/2775/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі із майна, що є спільною частковою власністю ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі із майна, що є спільною частковою власністю, в якому просить, виділити йому у приватну власність: - житловий будинок літ. «А» з верандою літ. «а», загальною площею 42,1 кв. м., в тому числі житловою 31,2 кв. м., до якого входить: 1-1 коридор, 1-6 кімната, 1-8 кімната та такі господарські будівлі та споруди: ганок літ. «а1», літня кухня літ. «В-3», веранда літ. «в», погріб літ. «В/під», сарай літ. «В-2», навіс літ. «В-1», сарай літ. «Д», навіс літ. «д», огорожа «1-2», розміщених по АДРЕСА_1 та припинити право спільної часткової власності на даний житловий будинок.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він ОСОБА_1 являється власником 58/100 частин житлового будинку, розміщеного по АДРЕСА_1 на підставі рішення Гайсинського районного суду від 23 січня 2001 року, яке було зареєстроване 10 червня 2009 року в КП «Тульчинське МБТІ» за № 27499119.

У вказаній частині житлового будинку він проживає фактично з 1999 року з моменту розірвання сімейних відносин із відповідачкою.

Співвласником іншої 42/100 частин зазначеного вище житлового будинку являється відповідачка його колишня дружина ОСОБА_2 .

Вказаний вище порядок володіння їхньою з відповідачкою спільною частковою власністю створює на сьогоднішній день для нього, так і, напевне, для неї, додаткові незручності щодо, реєстрації третіх осіб у своєму житлі (необхідно отримувати дозвіл всіх співвласників будинку на реєстрацію/зняття з реєстрації), укладення відповідних договорів про комунальні послуги, оформлення субсидій, тощо. Тобто, фактично існує спір з відповідачкою щодо порядку права володіння даною нерухомістю.

05 липня 2022 року ОСОБА_1 одержав Висновок щодо технічної можливості поділу в натурі об`єкта нерухомого майна, який проведений суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_3 .

Відповідно до даного Висновку йому може бути виділено із загального будинку слідуючі приміщення: житловий будинок літ. «А» з верандою літ. «а», загальною площею -42,1 кв. м., в тому числі житловою 31,2 кв. ь, до якого входить: 1-1 коридор, 1-6 кімната, 1-8 кімната та такі господарські будівлі та споруди: ганок літ. «а1», літня кухня літ. «В-3», веранда літ. «в», погріб літ. «В/під», сарай літ. «В-2», навіс літ «В-1», сарай літ. «Д», навіс літ. «д», огорожа «1-2».

За технічними показниками вказані 58/100 частин об`єкта нерухомого майна є відокремлена, має окремий вхід і може бути виділено в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна.

Згідно Звіту про оцінку майна від 18 вересня 2023 року, проведеного ТОВ «Подільський експертний центр», вартість його частки житлового будинку становить 107 200 гривень.

На підставі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча своєчасно і належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 76-80 ЦПК України.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі висновку № 87 від 5 липня 2022 р. щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна за технічними показниками 58/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями, може бути виділено в окремий об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.Субєктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі.

Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

За змістом ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183,358,364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своєї частки в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Як роз`яснено в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок /зі змінами/, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Відповідно до п.6 вищенаведеної Постанови при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом /квартиру/. Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року.

Згідно ст. 380 ЦК України, житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Керуючись ст. ст.317, 321, 355, 356, 358, 364, 367 ЦК України, ст.ст.76-81, 89, 95, 247, 258, 259, 263-265 ,273, 352, 354,356 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі із майна, що є спільною частковою власністю - задовольнити повністю.

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у приватну власність:

-житловий будинок літ. «А» з верандою літ. «а», загальною площею 42,1 кв. м., в тому числі житловою 31,2 кв. м., до якого входить: 1-1 коридор, 1-6 кімната, 1-8 кімната та такі господарські будівлі та споруди: ганок літ. «а1», літня кухня літ. «В-3», веранда літ. «в», погріб літ. «В/під», сарай літ. «В-2», навіс літ. «В-1», сарай літ. «Д», навіс літ. «д», огорожа «1-2», розміщених по АДРЕСА_1 , та припинити право спільної часткової власності на даний житловий будинок.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Немирівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.

Суддя Немирівського

районного суду: С.М.Науменко