Провадження № 2/127/4426/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю секретарі Врублевської О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи позовну заяву тим, що 2017 року було зареєстровано шлюб між сторонами, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.07.2023 року було розірвано. За період спільного проживання у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. ОСОБА_2 добровільно сплачує аліменти на утримання сина щомісячно у розмірі 30000,00 грн.

Разом з тим, 15.06.2023 року Вінницьким міським судом Вінницької області було видано судовий наказ у справі №127/17321/23, яким стягнуто з ОСОБА_2 щомісячно аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 14.06.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, необхідності у пред`явленні даного судового наказу до виконання немає, оскільки відповідач належним чином здійснює утримання сина на регулярній основі. На думку позивача, дані обставини є підставами для зміни розміру та порядку способу стягнення аліментів, які сплачує відповідач. Розмір аліментів, які сплачуються останнім в добровільному порядку є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та є більшими за мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину. Отже, у зв`язку з тим, що відповідач добровільно виконує свій батьківський обов`язок, має певні проблеми зі здоров`ям, а також матір, яка перебуває на його утриманні, ОСОБА_1 вважає можливим змінити розмір аліментів з заробітку платника аліментів на 7500,00 грн.

В судове засідання позивач не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, проте його представник надіслав на електронну адресу суду заяву, в якій зазначив, що ОСОБА_2 визнає у повному обсязі позов про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Також просив розгляд справи проводити за його відсутності та відповідача.

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області, виданого 15.06.2023 року у справі №127/17321/23, стягнуто з ОСОБА_2 в розпорядження ОСОБА_4 щомісячно аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 14.06.2023 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6).

Матеріалами справи встановлено, що сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 5).

Слід відзначити, що ОСОБА_4 змінила своє прізвище на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені від 10.10.2023 року (а.с. 8).

Згідно виписки по картці/рахунку ОСОБА_1 за період з 01.05.2023 року по 31.10.2023 року ОСОБА_2 в добровільному порядку щомісячно перераховує кошти на утримання дитини в розмірі 30000,00 грн. (а.с. 20).

Відповідно довідки №3869 від 06.06.2023 року сержант ОСОБА_2 призваний у Збройні сили з лютого 2022 року та отримав тяжку травму, пов`язану із захистом Батьківщини (а.с. 24, 25).

Щодо посилання позивача про перебування на утримані відповідача матері, то допомога батькам-пенсіонерам не є підставою для звільнення від сплати аліментів, оскільки мати відповідача забезпечена соціальними виплатами.

Згідно з витягами з реєстру територіальної громади від 31.10.2023 року та від 28.01.2022 року вбачається, що позивач по даній справі та її син ОСОБА_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Судом встановлено, що розмір аліментів, які сплачуються відповідачем в добровільному порядку, значно перевищує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також відповідач має погіршення із здоров`ям. У зв`язку з чим, визначений рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини значно перевищує визначений законом належний рівень матеріального утримання дитини.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей та його виконання.

Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом цієї норми зміна способу стягнення аліментів не передбачає жодних умов, лише подання позову одержувача аліментів.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки це є правом позивача відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Щодо їх розміру, зважаючи на зміну способу стягнення, то суд зважає, що відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дітей, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд також зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Суд, при визначені розміру аліментів, враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину, а також положення ст. 182 СК України, а тому, виходячи із засад справедливості, розумності та пропорційності, зважаючи на розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, те, що відповідач працездатна особа, вважає за необхідне змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, визначених судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2023 року у справі №127/17321/23, стягнувши з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі розміром 7500,00 грн. (сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

Сплата аліментів при визначеному новому способі та розмірі проводиться з дня набрання рішенням законної сили (п .23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Оскільки при подачі позову до суду позивач була звільнена від сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн., та враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи, відповідно до ст. 141 ЦПК України, 50% судового збору слід стягнути з відповідача в дохід держави, що становить 536,80 грн. Щодо решти суми судового збору, то його слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-3, 27 Конвенції ООН «Про права дитини», ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 192 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 142, 200, 206, 211, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 згідно із судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області, виданий 15.06.2023 року у справі №127/17321/23 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі розміром 7500,00 грн. (сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення за судовим наказом, виданим Вінницьким міським судом Вінницької області від 15.06.2023 року у цивільній справі № 127/17321/23 за заявою ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 , припинити з дня набрання законної сили даним рішенням та повернути судовий наказ до суду після завершення виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).

Решту суми судового збору компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складений 14.12.2023 року.

Суддя: