Справа № 138/3158/19
Провадження №:2/138/15/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді: Цибульського О.Є.,

з участю: секретаря Спічко А.В.,

позивача за первісним позовом

(відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,

представника позивача за первісним позовом

(відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ,

представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Вінницького районного суду Вінницької області цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору дарування та договору купівлі-продажу квартири недійсними та застосування реституції та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 про визнання особи добросовісним набувачем,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачза первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору дарування та договору купівлі-продажу квартири недійсними та застосування реституції, мотивуючи його тим, що 23 квітня 1983 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8 ). Однак сімейне життя не склалося і рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 06 грудня 2012 року шлюб було розірвано. Під час шлюбу, 09 березня 1995 року, у спільну сумісну власність було набуто трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (стара адреса), нова адреса АДРЕСА_2 . Дана квартира була зареєстрована на дружину ОСОБА_1 ОСОБА_4 . При зверненні до суду з позовною заявою про розподіл вищезазначеної квартири позивачу стало відомо, що вищезазначена квартира ІНФОРМАЦІЯ_1 подарована доньці ОСОБА_9 . Згоди на дарування квартири позивач не давав, заяв в нотаріальній конторі не підписував, доручення на відчуження вищезазначеної квартири іншим особам не давав.

11 квітня 2019 року відповідачка ОСОБА_10 продала в тому числі і частину квартири позивача АДРЕСА_3 -Подільському ОСОБА_6 за значно зниженою ціною, а саме 250 068,00 грн. Про дану обставину позивачу стало відомо в листопаді 2019 року з відзиву ОСОБА_4 на позовну заяву про розподіл майна подружжя.

Враховуючи вище викладене позивач просить визнати причини пропуску строку позовної давності поважними та поновити строк, визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_3 (стара нумерація АДРЕСА_4 , посвідчений 08 жовтня 1997 року державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори Кориняк Л.М., зареєстрований в реєстрі за №1-1679. Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 від 11 квітня 2019 року посвідчений приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Анцут Л.М., зареєстрованого в реєстрі №447. Застосувати двосторонню реституцію, повернувши квартиру АДРЕСА_3 у власність ОСОБА_4 . Стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_6 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 про визнання особи добросовісним набувачем мотивуючи тим, що оспорюваний договір купівлі-продажу квартири був укладений на підставі титульного права власності виниклого ще 08.10.1997 року, у неї як у добросовісного набувача не виникало сумнівів у доброчесності даної угоди. Тому просить суд визнати її добросовісним набувачем за договором купівлі-продажу квартири від 11.04.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 14.01.2020 у даній справі за первісним позовом відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 01.06.2020 об`єднано первісний та зустрічний позов та закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 16.09.2020 провадження в даній цивільній справі було зупинено, в зв`язку з призначенням судової почеркознавчої експертизи..

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 01.10.2020 провадження в даній цивільній справі було поновлено, в зв`язку з неявкою сторін по справі за викликом до суду для відібрання зразків почерку та підпису, та ненадання на вимогу суду вільних, умовно-вільних та експериментальних зразків почерку та підпису.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 03.12.2020 провадження в даній цивільній справі було зупинено, в зв`язку з призначенням судової почеркознавчої експертизи.

14.01.2021 до суду надійшло клопотання експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за вих. №19/102/8-3/3/315 від 12.01.2021 про надання необхідних документів та відібрання експериментальних та вільних зразків підпису.

Ухвалою суду від 18.01.2021 у даній справі підготовче провадження поновлено для вирішення клопотання експерта.

01.04.2021 до суду надійшло повідомлення Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за вих. №19/102/8-3/3/5835 від 30.03.2021 про залишення ухвали без задоволення.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 23.06.2021 провадження в даній цивільній справі було зупинено, в зв`язку з призначенням судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 21.01.2022 провадження в даній цивільній справі було поновлено.

19.04.2022 до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката Голубенка О.В. про відхилення висновку експерта та призначення повторної почеркознавчої експертизи. З висновками експерта не погоджується, в зв`язку з їх необґрунтованістю. Просить клопотання задовольнити, відхилити висновок експерта від 28.12.2021 та призначити у справі повторну почеркознавчу експертизу. Обґрунтовуючи своє клопотання адвокат Голубенко О.В. зазначає, що проведена експертиза здійснена з порушенням методики проведення такої експертизи в зв`язку з цим висновки по ній експертом зроблені невірно, відбір підписів здійснено з порушенням вимог законодавства поза межами судового засідання та з порушенням порядку їх відбору.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 23.05.2023 в задоволенні клопотання представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 - адвоката Голубенка О.В. про відхилення висновку експерта та призначення повторної почеркознавчої експертизи відмовлено.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 первісний позов підтримали та просили його задовольнити, в задоволенні зустрічного позову - відмовити. Крім того, подав відзив на зустрічну позовну заяву, де зазначив, що не визнає заявлені в зустрічній позовній заяві вимоги, оскільки спірне майно у вигляді квартири АДРЕСА_5 вибуло з його власності поза його волею, шляхом безпідставного відчуження його спочатку по договору дарування від 08 жовтня 1997 року на той час дружиною позивача ОСОБА_4 - доньці ОСОБА_7 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 продала спірну квартиру ОСОБА_6 . Зазначає, що власник з дотриманням ст.387 та 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_3 первісні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні. Крім того, відповідач ОСОБА_4 подала до суду відзив на позов, де зазначила, що ОСОБА_7 є її спільною донькою з позивачем. Позивач був обізнаний про факт дарування доньці квартири в 1997 році та дав згоду на те. Тому пропустив строк позовної давності та не навів причин поважності пропуску. Вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки на час звернення до суду з цим позовом у ОСОБА_7 відсутнє право власності на квартиру, яка є предметом спірного договору дарування, тобто відсутня умова застосування ст. 727 ЦК України - збереженість майна за обдаровуваним. Також вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена лише однією стороною до іншої сторони недійсного правочину. Позивач стороною оскаржуваних договорів не був. Положення ч.1 ст.216 ЦК України не можуть застосовуватися як підстави позову про повернення переданого на виконання недійсного правочину майна, яке було відчужене третій особі. Договір дарування квартири від 08.10.1997 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 та договір купівлі - продажу від 11.04.2019, відбулися з дотриманням чинного законодавства. Вважає, що позивачем при зверненні до суду не доведено правових підстав для визнання договору дарування та договору купівлі-продажу квартири недійсним та застосування реституції.

Відповідач за первісним та зустрічним позовом ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки до суду не повідомила.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, де просила провести розгляд справи у її відсутність, зустрічний позов підтримала у повному обсязі, у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 просила відмовити.

В судовому засіданні судовий експерт Тальянчук Л.С. пояснила, що вона проводила судову почеркознавчу експертизу по даній справі. Висновки по результатах проведення експертизи викладенні нею в висновку експерта та відповідають дійсності.

Заслухавши учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, пояснення експерта, дослідивши матеріали справи та матеріали інвентарної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги слід задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з таких підстав:

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (складеного російською мовою), « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_11 » уклали шлюб 23 квітня 1983 року, прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_12 » (а.с.29, т.1).

Згідно договору купівлі-продажу від 09 березня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2-679, квартира АДРЕСА_1 була зареєстрована за ОСОБА_4 (а.с. 19, 20, т.1).

Згідно архівного витягу Могилів-Подільської міської ради з протоколу засідання 5 сесії 22 скликання від 12 травня 1995 року, вул. Дзержинського перейменована на вул. Стависька (а.с.31, т.1).

Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 06 грудня 2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано (а.с.28. т.1).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_9 є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.22, т.1).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, ОСОБА_9 30 жовтня 1993 року уклала шлюб із ОСОБА_13 , прізвище після укладення шлюбу « ОСОБА_14 » (а.с.21, т.1).

Згідно договору дарування від 08 жовтня 1997 року, посвідченого Могилів-Подільською міською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1679, ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_1 (а.с.11, 199-204, т.1).

Згідно довідки квартального комітету №150 від 09.10.2019, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_6 (а.с. 10, т.1).

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 , як на підставу недійсності правочину посилався на те, що на його вчинення не було його нотаріальної засвідченої згоди як другого співвласника у спільному сумісному майні подружжя відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч.1 ст. 388 ЦК України, власник має право витребувати своє майно із чужого незаконно володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі.

Згідно заяви ОСОБА_1 до Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори, останній дає свою згоду на дарування ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 . Дана заява посвідчена підписом державного нотаріуса (а.с.204, т.1).

Згідно висновку експерта від 28.12.2021 №СЕ-19/102-21/16962-ПЧ, підпис від імені ОСОБА_1 на письмовій заяві Могилів Подільській міській державній нотаріальній конторі за вхідним 219 від 08.10.1997 про надання згоди на дарування гр. ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 виконаний не гр. ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням підпису гр. ОСОБА_1 . Підпис від імені ОСОБА_1 на письмовій заяві Могилів-Подільській міській державній нотаріальній конторі за вхідним 219 від 08.10.1997 про надання згоди на дарування гр. ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 виконаний гр. ОСОБА_4 (а.с.231-239, т.2).

З огляду на те, що при укладенні вищезазначеного договору дарування квартири АДРЕСА_1 , дарувальником не було надано письмової нотаріально посвідченої згоди ОСОБА_1 , як другого з подружжя та співвласника на таке дарування спільного сумісного майна, цей договір був вчинений із порушенням вимог ч. ч. 1, 4 ст. 203 ЦК України, а тому підлягає визнанню недійсним.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 11 квітня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 447, ОСОБА_9 продала ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_5 за 250 068,00 грн. (а.с.12-14, т.1), що підтверджується витягом з реєстру (а.с.15,т.1) та копією нотаріальної справи (а.с.161-198, т. 1). Згідно звіту про незалежну оцінку квартири АДРЕСА_3 , ринкова вартість даної квартири складає 412613,00 грн. (а.с.16-18, т.1). На підтвердження правомірності дій ОСОБА_6 , як добросовісного набувача та доказів, що вказують на зміну цільового використання об`єкту нерухомого майна остання надала копію містобудівних умов та обтяжень; копію договору про пайову участь в розвитку інфраструктури м. Могилева-Подільського; розрахунок розміру пайової участі у розвитку інфраструктури міста; копію зареєстрованої декларації про готовність до експлуатації торгово-офісного приміщення ( а.с.110-112, 113-119, т.1).

Щодо вимоги позивача про застосування наслідків недійсного правочину, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За змістом частин першої та другої статті 216 ЦК України правовими наслідками недійсності правочину є реституція (основний наслідок) та відшкодування збитків (додатковий наслідок).

Тлумачення статті 216 ЦК України свідчить, що слід відмежовувати правові наслідки недійсності правочину і правові наслідки виконання недійсного правочину; до правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Окрім цього якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною; правові наслідки виконання двостороннього недійсного правочину охоплюють собою двосторонню реституцію; законом можуть бути встановлені особливі умови застосування наслідків визначених в статті 216 ЦК України або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Отже, наслідками недійсності правочину є поновлення сторін у початковому становищі (двостороння реституція), тобто взаємне повернення переданого за недійсним правочином, яке може застосовуватися лише тоді, коли майно, передане за правочином, залишається у його сторони.

Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.

Метою проведення реституції є відновлення між сторонами такого собі «status quo» у фактичному та правовому становищі, що існував до вчинення правочину, шляхом, так би мовити, абсолютного знищення юридичного значення будь-яких дій, що вчинялися суб`єктами - учасниками недійсного правочину.

Також ухвалюючи рішення суду в цій справі, судом також враховується, що у відповідності до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Поряд з цим, суд не погоджується із твердженням відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 та її представника щодо пропуску позивачем строку позовної давності.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ч.1 ст.256 ЦК України).

В силу положень ст. 257, 261 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно положень п. 5 ч. 2 ст. 258, ст. 728 ЦК України до вимог про розірвання договору дарування застосовується позовна давність в один рік.

Суд вважає, що оскільки встановлено, що про укладення оспорюваних договорів позивач дізнався лише в жовтні 2019 року з відзиву ОСОБА_4 (а.с.7-9, т.1), суд приходить до переконання, що строк позовної давності ним не пропущений, а відповідно відсутні підстави відмови у задоволенні первісного позову з цих підстав. Доказів про те, що ОСОБА_1 було відомо про факт дарування з дружиною спірної квартири своїй доньці учасники процесу суду не надали.

На підставі викладеного вище, суд вважає, що є підстави для задоволення первісного позову, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, беручи до уваги, що позовні вимоги за первісним позовомпідлягають задоволенню повністю, з відповідачів слід стягнути на користь позивача в рівних частинах судовий збір за подання позову, що становить 4126,00 грн., а саме: по 1375,33 грн. з кожного.

Керуючись ст.12,13,81,141,223,259,263-265,268 ЦПК України; ст. 60, 63, 65 СК України; ст. 203, 215, 216, 256, 257, 258, 261, 263, 369, 387, 388, 727, 728 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з цивільним позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору дарування та договору купівлі-продажу квартири недійсними та застосування реституції.

Позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору дарування та договору купівлі-продажу квартири недійсними та застосування реституції задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_7 , посвідчений державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори Кориняк Л.М., зареєстрований в реєстрі за №1-1679.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 від 11 квітня 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Анцут Л.М., зареєстрований в реєсрі №447.

Застосувати двосторонню реституцію, повернувши квартиру АДРЕСА_7 у власність ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , понесені позивачем судові витрати у виді судового збору в розмірі 4126 (чотири тисячі сто двадцять шість) гривень, а саме: по 1375 гривень 33 копійки з кожного.

В задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 про визнання особи добросовісним набувачем відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

- позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ;

- представник позивача за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) адвокат Семко Валерій Миколайович, місце здійснення адвокатської діяльності: АДРЕСА_8 ;

- відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ;

-представник відповідача за первісним позовом адвокат Голубенко Олександр Володимирович, місце здійснення адвокатської діяльності: вул. Боголюбівська, 14, смт. Тиврів, Вінницька область;

- відповідач за первісним та зустрічним позовом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_9 ;

-відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_10 .

Суддя: О.Є.ЦИБУЛЬСЬКИЙ

Повний текст рішення суду складений 11.12.2023