єдиний унікальний номер справи 336/6503/21
номер провадження 2/336/1933/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Карабак Л.Г., при секретарі судового засідання Колеснику Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, про визнання права власності на частку будинку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

11.08.2021 засобами поштового зв`язку, адвокат Ларченко Ю.О. діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулася із зазначеним позовом, який у листопаді 2021 уточнила.

Позивач просив суд визнати за ОСОБА_1 , після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не оформила її, та з якою він також мешкав та був зареєстрований станом на день її смерті (реєстрація з 30 січня 1996 року до цього часу), право власності на 1/2 частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 16.11.2022 року відкрито провадження у справі.

У судове засідання на 06.12.2021 сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Судове засідання було відкладено на 19.01.2022, яке було відкладено за заявою представника позивача адвоката Ларченко Ю.О., яка в судове засідання не зявилася.

У судове засідання на 11.02.2022 сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, судове засідання 11.02.2022 було проведено без участі повідомлених сторін, було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

У судові засідання призначені на 30.03.2022, на 21.06.2022, 21.09.2022, 10.11.2022 сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності на 1/2 частку будинку в порядку спадкування, залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 12.04.2023 за апеляційною скаргою позивача, ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2022 у цій справі скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Справа надійшла до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 19.04.2023 та передана раніше визначеному складу суду.

В судове засідання 29.06.2023 сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Від представника позивача, адвоката Дем`янової В.Є. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням за межами міста Запоріжжя.

В судове засідання 30.08.2023 сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Заяв та клопотань не надходило.

20.11.2023 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті по іншій справі.

В судове засідання 13.12.2023 сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Заяв та клопотань не надходило.

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Окрім цього, представник позивача та позивач не скористалися правом подати заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, у разі, якщо неможливим або обтяжливим для нього є явка в судове засідання безпосередньо до суду.

Підстави для відкладення судового засідання, згідно з ст. 223 ЦПК України також відсутні, оскільки неявка позивача в судові засідання є його волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності, який означає надання учаснику справи можливості вільно розпоряджатися своїми правами на власний розсуд (особисто турбуватись про здійснення своїх прав).

Положення ч. 1 ст. 128 ЦПК України, враховується судом у системному зв`язку із положеннями ч. 5 ст. 223 ЦПК України, згідно якої суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як зазначив Верховний Суд (ВС/КЦС № 310/12817/13 від 22.05.2019), повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від наявності поважних чи неповажних причин.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Така ж правова позиція викладена і Постанові Верховного Суду від 11.03.2021 у справі № 558/9/18.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відтак, процесуальна бездіяльність позивача не може ставити під сумнів здійснення судом судочинства, а вирішення спору в такому випадку було б порушенням принципу диспозитивності.

Невиконання покладених на позивача обов`язків мають визначені чинним цивільним процесуальним законодавством наслідки, зокрема щодо залишення позову без розгляду, крім того, закріплений ст. 3 ЦК України принцип добросовісності є засадничім та охоплює обов`язок сторін діяти добросовісно і щодо цікавості до провадження у суді , яке вони самі вчинили.

Беручи до уваги, позивач повторно не з`явився в судове засідання, суд вважає, що позов необхідно залишити без розгляду.

При цьому, суд зазначає, що залишення позову без розгляду не порушує та не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду.

Керуючись ст. 128, п. 3 ч. 1 ст. 257, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, про визнання права власності на частку будинку в порядку спадкування - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачеві, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Л.Г.Карабак