ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8821/23 Справа № 216/3714/23 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецлв Р.О. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого судді - Тимченко О.О.,

суддів - Зубакової В.П., Остапенко В.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 216/3714/23за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,

на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2023 року (суддя Кузнецов Р.О.), ухвалене в приміщенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом,в обґрунтування якого послався на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Від їхніх відносин ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 . Донька є студенткою 1 курсу психолого-педагогічного факультету у Криворізькому державному педагогічному університеті, за денною формою навчання, на платній основі та потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням.

Просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки, у розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від пред`явлення цього позову і до досягнення нею 23 років.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено: стягувато щомісячно з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме: з 01 червня 2023 року і до закінчення навчання, але не довше досягнення донькою двадцяти трьох років. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідно до вимог статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання. Суд вважав, що з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб доньки, яка продовжує навчання, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на час навчання доньки у розмірі частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, відповідач вважав рішення суду першої інстанції ухваленим без врахування істотних обставин та з порушенням норм процесуального права, тому просив рішення суду змінити, зменшивши розмір стягнутих аліментів з до частини.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено 11 липня 2023 року, однак відповідно до листа суду розгляд справи було призначено на 04 вересня 2023 року о 08 годині 00 хвилин, а тому суд не надав відповідачу можливості надати необхідні докази, що потягнуло за собою ухвалення рішення без врахування істотних обставин. Заперечує проти встановленого рішенням суду розміру аліментів в розмірі частини, оскільки судом не враховано наявність у відповідача дитини від другого шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також, позивачка у позові не обґрунтувала та не надала жодного доказу, що дитина у зв`язку із навчанням потребує матеріальної допомоги.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від позивачки надійшов відзив на апеляційну скаргу, де остання зазначає про необґрунтованість доводів апеляційної скарги. Чинним законодавством України не передбачено можливості зменшення розміру аліментів у зв`язку з наявністю іншої дитини, виходячи з пояснень, наведених відповідачем в апеляційній скарзі. Наявність іншої дитини може враховуватися судом при призначені аліментів однак у сукупності з іншими обставинами, в тому числі з урахуванням матеріального стану боржника. Позивачка заперечує проти долучення нових документів до матеріалів справи. Вважає, що відповідачу була надана можливість реалізувати в повній мірі свої процесуальні права та обов`язки. В ухвалі про відкриття провадження у справі додатково зазначено, що учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет. Крім того, на сайті суду міститься оголошення від 11 липня 2022 року відсутність у суді забезпечення знаками поштової оплати у зв`язку із неналежним фінансуванням.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_3 , батьком якої записаний відповідач у справі (а.с. 8).

На теперішній час донька ОСОБА_3 досягла повноліття, однак продовжує навчання у вищому навчальному закладі та згідно з довідкою від 05.05.2023, вона є студенткою 1 курсу психолого-педагогічного факультету у Криворізькому державному педагогічному університеті, за денною формою навчання (а.с. 11).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до пункт 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до частини 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову в даній справі є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясований обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції зазначив, що відповідно до вимог статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання. Суд вважав, що з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб доньки, яка продовжує навчання, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на час навчання доньки у розмірі частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно.

Проте, суд першої інстанції дійшов такого висновку з порушенням норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування такого судового рішення.

Так, в апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що не був повідомлений судом першої інстанції про розгляд справи на 11 липня 2023 року, оскільки отримав лист суду, про розгляд справи 04 вересня 2023 року.

За частиною 1 статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтею 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адресу відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Встановлено, що справу розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні без повідомлення сторін.

У рішенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2023 року зазначено, що відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін,судом повідомлявся належним чином, але відповідно до частини 4 статті 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подав до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подав до суду відзиву на позовну заяву.

Однак, матеріали справи містять копію супровідного листа від 13 червня 2023 року, який також отримав відповідач та надав до суду апеляційної інстанції, де зазначено, що розгляд справи відбудеться 04 вересня 2023 року о 08 годині 00 хвилин (а.с. 19).

Крім того, матеріали справи містять довідку від 11 липня 2023 року, де зазначено, що фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Однак, зазначена інша цивільні справа за позовом АТ «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 21).

Обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однієї з основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в рамках справи № 522/18010/18 (провадження № 61-13667сво21 ).

Недостатнє фінансування судової системи не дає підстав суду для невиконання своїх обов`язків, передбачених цивільним процесуальним законодавством України.

На цьому наголосив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 31 січня 2023 року по справі № 693/812/21.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляду справи без належного повідомлення відповідача про хід розгляду справи, у зв`язку з помилковим зазначенням у супровідному листі суду дати та часу судового засідання всупереч ухвали про відкриття провадження у справі, де постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у зв`язку з чим вказане позбавило можливості відповідача подати свої заперечення на позовну заяву в судовому засіданні про дату якого він був повідомлений.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до довідки Криворізького державного педагогічного університету від 05 травня 2023 року, ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу, групи ПНА-22, факультет психолого-педагогічний, денна форма навчання. Термін навчання на 1 курсі у 2 семетрі з 30 січня 2023 року по 31 серпня 2023 року. Весь термін навчання для здобуття ступеню вищої освіти бакалавра по 30 червня 2026 року (а.с. 11).

Згідно договору про надання платних послуг № 02-5506 від 31.08.2022 року, укладеним між Криворізьким державним педагогічним університетом та ОСОБА_3 , загальна вартість навчання складає 16000гривен, окремо за кожний навчальний рік - 4000 гривен. ( а.с.13)

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , зареєстрована та проживає разом з матір ОСОБА_7 (а.с.10)

ОСОБА_7 , працює в Криворізькому міському ліцеї «Кредо» Криворізької міської ради на посаді прибиральниці приміщень (а.с.7).

Згідно свідоцтва про шлюб та свідоцтва народження, ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 , від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований та проживає разом з відповідачем.

Виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, а особливо на перших роках її життя, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, матір.

Крім того, колегія суддів враховує наявність у ОСОБА_2 ще однієї дитини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Разом з тим, відповідач у справі є працездатною особою,яка може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої доньки, що продовжує навчання. Належних доказів того, що він немає можливості сплачувати аліменти в розмірі частини від його доходів, скаржником не надано. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Колегія суддів також враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18, які фактично зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивач не повідомила суд про наявність у відповідача другої дитини від іншого шлюбу, не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку сплачувати аліменти на навчання, оскільки обов`язок утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, покладається на обох батьків. Крім того, сам факт навчання на денній формі є достатньою та беззаперечною обставиною того, що дитина потребує фінансової допомоги від своїх батьків.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що, враховуючи його майновий та сімейний стан, та виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості, він вважав би за можливе стягнення з нього аліментів в розмірі частини від свого заробітку (доходу).

Колегія суддів виходить з того, що аліменти, спрямовані на утримання повнолітньої дитини, повинні бути достатніми і, разом з тим, співмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Відповідачем ОСОБА_2 , окрім свідоцтва про народження дитини від другого шлюбу на підтвердження того, що у нього на утриманні перебувають інші діти, до суду не надано жодного доказу про його стан здоров`я, матеріальне становище, які суд міг би врахувати при визначені розміру аліментів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати своєю повнолітню доньку, яка продовжує навчання, і у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, має змогу надавати таку допомогу, а тому повинен сплачувати аліменти саме в розмірі частини його заробітку (доходу).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 4 частини 1, пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушенням норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на те, що судом першої інстанції при розгляді даної справи було порушено норми процесуального права, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позовну заяву подано до суду першої інстанції в 2023 році.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684,00 грн., тобто ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, не може бути меншою 1073,60 грн.

У зв`язку задоволенням позовних вимог ОСОБА_1 , яка звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 01 червня 2023 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні, 60 копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий О.О. Тимченко

Судді В.П. Зубакова

В.О. Остапенко