Справа № 450/2104/22 Провадження № 2/450/1370/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, у якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 54,9 кв.м, житловою площею 37,3 кв.м, розташований за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_3 .

Мотивувала своїй позовні вимоги тим, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2019 року по справі № 450/1221/19 за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 визнано право власності на земельну ділянку площею 2,4392 га, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що числилася за його матір`ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Як встановлено, ОСОБА_4 на момент смерті також належав вищезгаданий житловий будинок, що успадкований ОСОБА_3 , який за час життя не зміг зареєструвати право власності на такий. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, внаслідок чого відкрилася спадщина, до складу якої увійшов згаданий житловий будинок. Повідомила, що на випадок своєї смерті ОСОБА_3 не залишив заповіт. Зауважила, що правовстановлюючі документи на спадкове майно втрачені. З огляду на вказане, просила позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 13 липня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

05 вересня 2022 року від позивача до суду надійшло клопотання, у якому вона просила залучити ОСОБА_5 у якості співвідповідача по справі.

Ухвалою від 06 вересня 2022 року ОСОБА_5 залучено співвідповідачем у справі.

24 листопада 2022 року та 28 листопада 2022 року від ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання, у якому він визнав позовні вимоги, просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Ухвалою від 28 листопада 2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, однак 10 серпня 2022 року, 18 листопада 2022 року та 24 листопада 2022 року подала клопотання, у яких просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, явку повноважних представників не забезпечили, причини неявки суду не повідомили. 10 серпня 2022 року представник Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області Охримович О.О. подав до суду клопотання, у якому просив розгляд справи проводити за його відсутності. У поданих до суду 24 листопада 2022 року та 28 листопада 2022 року клопотанням відповідач ОСОБА_5 просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2019 року по справі № 450/1221/19 визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 право власності на земельні ділянки, які належали померлій ОСОБА_4 . Мотивами вказаного рішення встановлено, що ОСОБА_4 була матір`ю ОСОБА_3 (чоловік позивача у справі) і ОСОБА_5 (відповідач у справі). Згаданим рішенням суду також встановлено, що за відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , єдиним спадкоємцем майна померлої є її син ОСОБА_3 (чоловік позивача), оскільки чоловік спадкодавця помер раніше, а син ОСОБА_5 спадщину не прийняв.

У відповідності до положень ст. 1220 ЦК України в день смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина після її смерті.

Як вбачається з довідки старости Миколаївського старостинського округу Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області Кіліштоф М.І. від 15 червня 2022 року, згідно відомостей з погосподарських книг органу місцевого самоврядування, за ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день її смерті рахувався житловий будинок загальною площею 54,9 кв.м, житловою площею 37,3 кв.м, розташований за адресою АДРЕСА_1 .

У відповідності до положень ст. 1220 ЦК України в день смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина після його смерті.

За ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 1261-1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 вересня 2019 року по справі № 450/1221/19 ОСОБА_1 на момент смерті чоловіка ОСОБА_3 , проживала та була зареєстрована з ним за адресою АДРЕСА_2 , опікувалась ним до дня його смерті, займалась його похованням, що підтверджується копією довідки, виданої адміністрацією Львівського комунального підприємства «Сонячне», з огляду на що відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 , оскільки спільно з ним проживала на час відкриття спадщини, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду і підлягають до задоволення. Відтак, за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на житловий будинок загальною площею 54,9 кв.м, житловою площею 37,3 кв.м, розташований за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі» до судового розгляду визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами

Враховуючи те, що позовні вимоги визнав лише один з відповідачів, а саме ОСОБА_5 , наслідки визнання позову щодо розподілу судових витрат, передбачені ст. 142 ЦПК України, застосуванню не підлягають.

За ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3600 грн., а саме по 1800 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 142, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 1218, 1220, 1223, 1261-1265, 1268 ЦК України, суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 54,9 кв.м, житловою площею 37,3 кв.м, розташований за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3 .

Стягнути з Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 3600 грн., а саме по 1800 грн. з кожного.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.