Провадження №2/359/2708/2023
Справа №359/9698/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 грудня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на непрацездатну дружину,

встановив:

1. Зміст доводів пред`явленого позову.

В жовтні 2023 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 8 жовтня 2021 року вона уклала шлюб з ОСОБА_1 . На тепер сторони подали заяву до ВРАЦС про розірвання шлюбу. Позивач отримує пенсію по інвалідності І групи в розмірі 2760 гривень, є непрацездатною та потребує стороннього постійного догляду. ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства з ураженням опорно-рухового апарату, І групи довічно. Інвалідність позивач отримала до розірвання шлюбу, а тому в розумінні ч.3 ст.75 СК України є непрацездатною дружиною. ОСОБА_1 має фінансову можливість утримувати позивача, має стабільний дохід, інших утриманців немає, тяжкими захворювання не страждає. Тому ОСОБА_3 просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь аліменти на її утримання як дружини в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову.

2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 3 жовтня 2023 року (а.с.17) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_3 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 31 жовтня 2023 року (а.с.20) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

ОСОБА_3 не з`явилася у судове засідання та направила заяву (а.с.24), в якій просила розглянути справу у її відсутності.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заперечують проти задоволення позову та посилаються на те, що позивач отримує пенсію по інвалідності, а також отримує додатковий дохід з продажу виробів своєї творчості. Отже, ОСОБА_3 не можна вважати особою, яка потребує матеріальну допомогу. Єдиним доходом відповідача є пенсія, крім того, ОСОБА_1 має хворобливий стан здоров`я і не може надавати ОСОБА_3 матеріальну допомогу. Тому відповідач та його представник ОСОБА_2 просять суд відмовити у задоволенні позову.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Зі змісту довідки до акта огляду МСЕК серії КИО-1 №0379689 від 26 вересня 2011 року (а.с.14) вбачається, що ОСОБА_3 має інвалідність І групи підгрупи «Б» з дитинства з ураженням опорно-рухового апарату, встановлена довічно. Крім того, ОСОБА_3 потребує стороннього постійного догляду.

8 жовтня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб, зареєстрований у Бориспільському ВДРАЦС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), про що був складений відповідний актовий запис за №759. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 8 жовтня 2021 року (а.с.10).

10 жовтня 2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано, про що Бориспільським ВДРАЦС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) був складений актовий запис №103. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 10 жовтня 2023 року (а.с.35).

Ці обставини свідчать про те, що між сторонами виникли спірні правовідносини, які регулюються главою 9 «Права та обов`язки подружжя по утриманню» СК України.

4. Норми права, якими керувався суд при вирішенні спору.

Відповідно до ч.2 ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч.3, ч.4 ст.75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 11 жовтня 2018 року в справі №161/16931/16-ц (провадження № 61-23149св18) аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі №6-3066цс15 та від 16 серпня 2017 року у справі №6-1111цс17.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

5. Мотиви, якими керувався суд при вирішенні спору.

ОСОБА_3 є непрацездатною особою, оскільки є інвалідом І групи. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_3 не подала жодного доказу на підтвердження того, що вона під час шлюбу потребувала матеріальної допомоги. Так, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження розміру пенсії, яку отримувала позивач. Зі змісту посвідчень серії НОМЕР_3 від 27 травня 2015 року, серії НОМЕР_4 від 1 січня 2020 року, серії НОМЕР_5 від 2 лютого 2021 року (а.с.36, 37) вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій і отримує пенсію за вислугу років. Водночас ОСОБА_3 не надала жодних доказів на підтвердження того, що розмір доходу відповідача дозволяв надавати їй матеріальну допомогу. Ці обставини свідчать про те, що підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача аліментів на утримання її як одного з подружжя в період часу з дня пред`явлення позову до дня розірвання шлюбу відсутні.

Судом встановлено, що позивач є особою з інвалідністю та потребує стороннього постійного догляду. ОСОБА_3 отримала інвалідність І групи за багато років до укладення шлюбу з ОСОБА_1 , що свідчить про те, що як до укладення шлюбу, так і після його розірвання позивач була непрацездатною особою. Оскільки ОСОБА_3 не довела, що у неї виникло право на утримання під час шлюбу з відповідачем та те, що її колишній чоловік може надавати матеріальну допомогу, тому відсутні також підстави для стягнення з відповідача аліментів на її утримання на підставі ч.2 ст.76 СК України.

З огляду на це суд висновує, що у задоволенні позову, пред`явленого ОСОБА_3 , належить відмовити в повному обсязі.

6. Розподіл судових витрат між сторонами та обставини складення повного тексту рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_3 була звільнена від сплати судового збору. Крім того, у задоволенні пред`явленого нею позову відмовлено в повному обсязі.

З огляду на це суд висновує, що підстави для стягнення з ОСОБА_1 судового збору, зокрема в дохід держави, відсутні.

Крім того, в період часу з 11 грудня до 15 грудня 2023 року головуючий перебував в стані тимчасової непрацездатності, що підтверджується листком непрацездатності, розміщеним на веб-сайті https://portal.pfu.gov.ua. Ця обставина об`єктивно унеможливила складення повного тексту рішення суду у 5-денний строк з дня його постановлення. Тому повний текст судового рішення був складений в перший робочий день після припинення стану тимчасової непрацездатності головуючого, закриття листка непрацездатності та виходу судді на роботу.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на непрацездатну дружину відмовити.

Повний текст рішення суду складений 18 грудня 2023 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта