Справа № 465/6351/21 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/811/1917/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Ніткевича А.В.

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.

секретаря Зеліско-Чемерис К.Р.

з участю представника заявника ОСОБА_1 , представника приватного виконавця Гриніва Т.В.

розглянувши у відкритому судовому у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Рубель Богдана Ярославовича на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 15 червня 2023 року в складі судді Мартинишин М.Ю. в справі за скаргою ОСОБА_2 на дії, бездіяльність та рішення приватного виконавця, з участю: приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича та стягувача ОСОБА_3 , -

встановив:

06 жовтня 2022 року заявник ОСОБА_2 , в особі адвоката Рубель Б.Я., звернувся до суду зі скаргою на дії, бездіяльність та рішення приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М.

Скаргу обґрунтовував тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. безпідставно відкрито виконавче провадження, оскільки жодних документів на підтвердження повноважень представництва адвокатом стягувача Гавришківа В.В. не було надано. Приватний виконавець не повідомив боржника про проведення опису та арешту майна, не дотримав черговості звернення стягнення на майно боржника, не з`ясував наявності в боржника коштів, не виходив за місцем проживання боржника для виявлення транспортного засобу чи інших рухомих речей, які можна реалізувати в рахунок погашення заборгованості, не звертав стягнення на рухоме майно, яке знаходилось в приміщеннях описаних виконавцем, а натомість швидко розпочав звернення стягнення на нерухоме майно шляхом проведення його опису та передачі майна на реалізацію. Крім цього, приватний виконавець при описі та арешті майна порушив вимоги співмірності звернення стягнення на майно боржника та не дотримався приписів ч. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім цього, нерухоме майно, що перебувало на реалізації, описане на підставі постанови про опис і арешт майна від 03.08.2022, оцінене на підставі постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 03.08.2022 та передано на реалізацію у рамках виконавчого провадження № 69550343 і лише 21.09.2022 винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 69550343 та № 69910313. При цьому, така постанова винесена після отримання від його адвоката документів, які підтверджують наявність обставин для зупинення виконавчого провадження. Саму ж постанову про зупинення виконавчого провадження приватний виконавець виніс одразу після об`єднання виконавчих проваджень у зведене. Разом із тим, виконавче провадження № 69910313 відкрито лише 21.09.2022 і об`єднане у зведене 21.09.2022, а торги відбулися 15.09.2022.

Таким чином, наявність зведеного виконавчого провадження не надавала право виконавцеві не повідомляти організатора торгів про наявність підстав для зупинення електронних торгів та видавати акт про реалізацію майна на електронних торгах від 28.09.2022. Крім цього, приватним виконавцем не направлено на адресу боржника жодних документів, що в свою чергу, що є неприпустимим з огляду на положення Закону України «Про виконавче провадження».

У зв`язку з чим вважав, що приватним виконавцем здійснено дії та прийнято рішення з порушенням чинного законодавства, а отже представник боржника звернувся до суду із цією скаргою для захисту законних прав та інтересів боржника.

Просив:

1) Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. про відкриття виконавчого провадження від 02.08.2022 року ВП № 69550343.

2) Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. про опис та арешт майна від 03.08.2022 року ВП № 69550343;

3) Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 03.08.2022 ВП № 69550343;

4) Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. про об`єднання виконавчих проваджень в зведене виконавче провадження від 21.09.2022 ВП № 69550343;

5) Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31.08.2022 року ВП № 69550343;

6) Визнати незаконними дії приватного виконавця Білецького І.М. щодо визначення вартості:

- нежитлового приміщення загальною площею 49 кв. м., що знаходить за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлового приміщення загальною площею 32, 5 кв. м., що знаходить за адресою: АДРЕСА_2 ., прим 91;

- нежитлового приміщення № 99 в підвалі під літ. Б-5 загальною площею 7,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- нежитлового приміщення загальною площею 7,1 кв. м., що знаходить за адресою: АДРЕСА_2 ., прим 100 із залученням суб`єкта оціночної діяльності - ПП «Західний експертно-консалтинговий центр».

7) Визнати недійсними оцінки, проведені суб`єктом оціночної діяльності ПП «Західний експертно-консалтинговий центр» щодо визначення нерухомого майна станом на 05.08.2022 року в межах процедури виконавчого провадження, а саме щодо оцінки:

- нежитлового приміщення загальною площею 49 кв. м., що знаходить за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитлового приміщення загальною площею 32, 5 кв. м., що знаходить за адресою: АДРЕСА_3 ;

- нежитлового приміщення № 99 в підвалі під літ. Б-5 загальною площею 7,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- нежитлового приміщення загальною площею 7,1 кв. м., що знаходить за адресою: АДРЕСА_2 ., прим 100 із залученням суб`єкта оціночної діяльності - ПП «Західний експертно-консалтинговий центр».

8) Визнати незаконними дії приватного виконавця щодо передачі на реалізації нежитлового приміщення загальною площею 49 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та нежитлового приміщення загальною площею 32, 5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ., прим 91.

9) Визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М., яка полягає у не скеруванні організатору торгів постанови про зупинення виконавчого провадження від 21.09.2022.

10) Визнати неправомірним та скасувати протокол торгів нежитлового приміщення загальною площею 32, 5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ., прим 91.

11) Визнати неправомірним та скасувати акт про реалізацію нежитлового приміщення № 96, реєстраційний номер 01, місцезнаходження: АДРЕСА_1 загальною площею 49 кв. м. від 21.09.2022 року.

12) Визнати неправомірною бездіяльність що полягає у не направленні на адресу боржника документів виконавчого провадження, в тому числі постанови про відкриття виконавчого провадження та повідомлення про визначення вартості описаного та арештованого майна.

Оскаржуваною ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 15 червня 2023 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії, бездіяльність та рішення приватного виконавця, з участю: приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігора Мироновича та стягувача ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою заявник ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Рубель Б.Я., оскаржив таку в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала не ґрунтується на нормах матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги є аналогічні доводам скарги на дії приватного виконавця, поданої до суду першої інстанції і в їх сукупності зводяться до незгоди із висновками суду, невірного розуміння вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин.

В апеляційній скарзі зазначає, що приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. безпідставно відкрито виконавче провадження, оскільки жодних документів на підтвердження повноважень представництва адвокатом стягувача Гавришківа В.В. не було надано. Приватний виконавець не повідомив боржника про проведення опису та арешту майна, не дотримав черговості звернення стягнення на майно боржника, не з`ясував наявності в боржника коштів, не виходив за місцем проживання боржника для виявлення транспортного засобу чи інших рухомих речей, які можна реалізувати в рахунок погашення заборгованості, не звертав стягнення на рухоме майно, яке знаходилось в приміщеннях описаних виконавцем, а натомість швидко розпочав звернення стягнення на нерухоме майно шляхом проведення його опису та передачі майна на реалізацію. Крім цього, приватний виконавець при описі та арешті майна порушив вимоги співмірності звернення стягнення на майно боржника та не дотримався приписів ч. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження». 21.09.2022 о 12:45 год. адвокатом боржника подано на виконання приватному виконавцеві ухвалу Львівського апеляційного суду від 19.09.2022 про відкриття апеляційного провадження у справі №465/6351/21. Дані обставини підтверджуються відміткою приватного виконавця про дату та час отримання на заяві адвоката від 21.08.2022. Отримавши ухвалу Львівського апеляційного суду від 19.09.2022 про відкриття апеляційного провадження у справі №465/6351/21 виконавець повинен був зрозуміти, що дане рішення у виконавчому провадженні ВП № 69550343 не набрало законної сили і виконавчі дії по ньому здійснювати заборонено. Натомість, виконавець об`єднав дане виконавче провадження з новим і вважав, що всі дії вчинені у ВП № 69550343 поширюються на нове ВП № 69910313. Таким чином, приватний виконавець свідомо вчинив неправомірні дії з метою продовження реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, хоча повинен був зупинити реалізацію нерухомого майна, оскільки відповідних виконавчих дій щодо передачі майна на реалізацію по зведеному виконавчому провадженні виконавець не вчиняв. Крім цього вказує, що наявність арешту на вказане вище майно в рамках кримінального провадження виключає можливість реалізації такого майна приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження, тому приватний виконавець не вправі реалізовувати вказане вище майно. Щодо призначення експерта, вважає, що виконавцем порушено вимоги ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» щодо надання строку на взаємне врегулювання вартості описаного та арештованого майна, а постанова про призначення експерта - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні є передчасною та підлягає скасуванню. Щодо оцінки майна, суб`єктом оціночної діяльності умисно не було проведено огляду об`єкту оцінки, що є обов`язковим підготовчим етапом для надання достовірного звіту про вартість майна, не визначено якість ремонту та оздоблення приміщення, що вплинуло на права боржника. Крім цього, нерухоме майно, що перебувало на реалізації, описане на підставі постанови про опис і арешт майна від 03.08.2022, оцінене на підставі постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 03.08.2022 та передано на реалізацію у рамках виконавчого провадження № 69550343 і лише 21.09.2022 винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 69550343 та № 69910313. При цьому, така постанова винесена після отримання від його адвоката документів, які підтверджують наявність обставин для зупинення виконавчого провадження. Саму ж постанову про зупинення виконавчого провадження приватний виконавець виніс одразу після об`єднання виконавчих проваджень у зведене. Разом із тим, виконавче провадження № 69910313 відкрито лише 21.09.2022 і об`єднане у зведене 21.09.2022, а торги відбулися 15.09.2022. Отже, зазначені виконавчі дії щодо арешту, опису, та передачі на реалізацію нерухомого майна не могли бути вчинені в рамках зведеного виконавчого провадження та вчинялися лише в рамках виконавчого провадження № 69550343, яке є зупиненим. Таким чином, наявність зведеного виконавчого провадження не надавала право виконавцеві не повідомляти організатора торгів про наявність підстав для зупинення електронних торгів та видавати акт про реалізацію майна на електронних торгах від 28.09.2022. Крім цього, приватним виконавцем не направлено на адресу боржника жодних документів, що в свою чергу, є неприпустимим з огляду на положення Закону України «Про виконавче провадження». У зв`язку з чим вважає, що приватним виконавцем здійснено дії та прийнято рішення з порушенням чинного законодавства, а отже представник боржника звернувся до суду із цією скаргою для захисту законних прав та інтересів боржника.

Просить скасувати ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 15 червня 2023 року та постановити нове судове рішення про задоволення скарги ОСОБА_2 на дії, бездіяльність та рішення приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника ОСОБА_1 на підтримку доводів скарги, а також пояснення представника приватного виконавця Гриніва Т.В. на заперечення таких, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Звертаючись до суду із скаргою на дії, бездіяльність та рішення приватного виконавця, ОСОБА_2 стверджував, що виконавцем допущені порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» при вчиненні виконавчих дій.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що приватний виконавець діяв правомірно, в межах своїх повноважень та у відповідності з визначеною законом процедурою виконання судового рішення, а тому підстави для визнання його дій та рішень неправомірними відсутні.

Судом встановлено, що 16.06.2022 Франківським районним судом м. Львова ухвалено рішення по справі № 465/6351/21 за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оптимум», ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі плюс Україна» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів, на підставі якого стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 30 800 Євро - основного боргу та 2 668,20 Євро - 3% річних, а всього разом 33 468,20 Євро.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати, пов`язані із розглядом справи в суді у розмірі 38 019,97 гривень.

На виконання зазначеного рішення, 28 липня 2022 року Франківським районним судом м.Львова видано виконавчий лист №465/6351/21, який в подальшому 02 серпня 2022 року пред`явлено до виконання приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Білецькому І.М.

02.08.2022 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №69550343 з примусового виконання виконавчого листа № 465/6351/21, виданого 28.07.2022 Франківським районним судом м. Львова.

В рамках виконавчого провадження № 69550343 приватним виконавцем 03.08.2022 винесено постанови про арешт майна боржника; про опис та арешт майна (коштів) боржника, про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; про розшук майна боржника.

09.08.2022 приватним виконавцем сформоване повідомлення про визначення вартості нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення №91, реєстраційний номер 101 та нежитлового приміщення №99 Б-5, реєстраційний номер 01.

10.08.2022 приватним виконавцем сформоване повідомлення про визначення вартості нерухомого майна нежитлового приміщення №96, реєстраційний номер 01

31.08.2022 винесено постанову про опис та арешт майна(коштів) боржника, а саме транспортного засобу автомобіль марки Land Rover, модель Rangе Rover Vogue, 2017 р.в., колір чорний.

15.09.2022 проведені торги з реалізації нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення №96, реєстраційний номер 0, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , загальною площею 49 кв.м.

26.09.2022 проведені торги із реалізації належного боржнику нерухомого майна нежитлового приміщення реєстраційний номер 101 за місцезнаходженням: АДРЕСА_3 , загальною площею 32, 5 кв.м.

Крім того, на примусовому виконанні в приватного виконавця перебувало виконавче провадження №69910313 з примусового виконання виконавчого листа № 465/9336/21, виданого 19.08.2022 Франківським районним судом м.Львова, про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Оптимум" та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошових кошти в сумі 484 835 (чотириста вісімдесят чотири тисячі вісімсот тридцять п"ять) гривень 91 коп.

21.09.2023 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №69910313 з примусового виконання виконавчого листа № 465/9336/21, виданого 19.08.2022 Франківським районним судом м.Львова (згідно з єдиного реєстру виконавчих проваджень о 14:41 год.).

Також, 21.09.2022 приватним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, об`єднано виконавчі провадження №69550343, №69910313 у зведене виконавче провадження № 69910618 (згідно з єдиного реєстру виконавчих проваджень о 14:53 год.).

21.09.2022 від представника боржника адвоката Рубель Б.Я. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №69550343 та зупинення виконавчого провадження, до заяви долучено копію ухвали Львівського апеляційного суду від 19.09.2022 року у справі №465/6351/21 про відкриття апеляційного провадження та зупинення дії рішення Франківського районного суду м. Львова від 16.06.2022, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції та скрін вхідної кореспонденції з АСВП. Дана заява зареєстрована за вхідним номером 2690 (згідно з єдиного реєстру виконавчих проваджень о 15:12 год.).

На виконання зазначеної ухвали Львівського апеляційного суду від 19.09.2022 у справі №465/6351/21, 21.09.2022 постановою приватного виконавця зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 465/6351/21, виданого 28.07.2022 Франківським районним судом м. Львова.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

Рішення, дії чи бездіяльність приватного виконавця можуть бути оскаржені у порядку, встановленому законом (стаття 36 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною п. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В свою чергу, частиною 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Водночас, у ч. 1 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» регламентовано, що сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов`язаний вчинити певні дії особисто.

Судом першої інстанції встановлено, а також перевірено апеляційним судом з оглянутих в судовому засіданні 19 грудня 2023 року матеріалів виконавчого провадження № 69550343, що 02.08.2021 між ОСОБА_3 та Адвокатським об`єднанням «СУПРІМ», в особі керуючого партнера Приймака В.О. укладено договір про надання правової допомоги.

Ордером на надання правової допомоги Серія ВС № 1153460 від 02.08.2021 конкретизовано надання правничої допомоги ОСОБА_3 адвокатом Приймак В.О., саме у органах ДВС/приватних виконавців. В ордері зазначено, що договором про надання правової (правничої) допомоги повноваження адвоката не обмежуються.

За таких обставин, приватний виконавець отримавши заяву представника стягувача ОСОБА_3 - адвоката Приймака В.О. від 02.08.2022 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №465/6351/21 від 28.07.2022, з дотриманням вимог закону відкрив виконавче провадження з виконання рішення суду.

Тому аргументи апелянта, що приватним виконавцем безпідставно та неправомірно відкрито виконавче провадження № 69550343, оскільки заява була підписана адвокатом Приймак В.В., є безпідставними.

В свою чергу, у ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно із положеннями Закону України «Про виконавче провадження», юридичним оформленням сукупності дій уповноваженої особи, направлених на виконання рішення суду є постанова державного/приватного виконавця.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання.

Законом України «Про виконавче провадження» на державного виконавця не покладено обов`язку щодо перевірки місцезнаходження боржника, зазначеного у виконавчому документі, даним, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Таким чином, боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішення, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі, що фактично виконано приватним виконавцем.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

У справі, що переглядається, встановлено, що дії приватного виконавця щодо надсилання документів виконавчого провадження відповідають правилам статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», тому підстави для задоволення скарги і в цій частині відсутні.

В свою чергу, частиною 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що вказаним Законом, як і Інструкцією з організації примусового виконання рішень, не покладено на приватного виконавця обов`язку повідомляти боржника про дату, час та місце опису майна. Участь боржника у виконавчому провадженні є його правом, а тому відсутність самого боржника, як і належного представника під час вчинення виконавчих дій щодо опису та арешту майна, не звільняє виконавця від обов`язку здійснити опис та арешт майна.

Як встановлено судом першої інстанції боржник на час проведення приватним виконавцем 03.08.2022 опису та арешту майна боржника знаходився за межами України. В той час, як копію оскаржуваної постанови приватний виконавець, відповідно до вимог ст. 28 вказаного Закону, надіслав скаржнику, що підтверджується фіскальним чеком списком №19270 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих м.Львів (а.с.93-96).

Поштове відправлення за № 284, яким направлялися боржнику таку постанову повернуто приватному виконавцю з відміткою про закінчення терміну зберігання.

З врахуванням наведеного, покликання апелянта на те, що постанова приватного виконавця Білецького І.М. про опис та арешт майна(коштів) боржника від 03.08.2022 винесена без належного повідомлення боржника та за його відсутності, що позбавила скаржника можливості реалізувати його право на участь у виконавчих діях, спростовується вищенаведеним.

Порядок звернення стягнення на майно боржника регламентовано розділом VII Закону України «Про виконавче провадження».

Так, стягнення за виконавчими документами, в першу чергу, звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в т.ч. кошти на рахунках та вкладах в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

У разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається виконавцем (ч.ч. 2, 5 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження").

Як свідчать матеріали справи, боржник у жодний спосіб не повідомив виконавця про наявність у нього коштів, на які можливо звернути стягнення у першу чергу; не повідомив, де перебувають належні йому на праві власності транспортні засоби; не повідомив про рахунки, на яких можуть знаходитися кошти; не запропонував види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу, відтак приватним виконавцем не було порушено черговість звернення стягнення на майно.

Покликання апелянта на те, що при описі та арешті майна приватний виконавець порушив вимоги співмірності звернення стягнення на майно боржника, не дотримався ч.3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки сума стягнення по виконавчому листу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрати виконавчого провадження складає 1 391 659, 68 грн., що є майже вдвічі меншою за вартість описаних та арештованих приватним виконавцем нежитлових приміщень, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що при вирішенні питання про опис та арешт майна вартість арештованого майна приватному виконавцю не була відома, оскільки така визначається в ході здійснення виконавчих дій.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що згідно із Законом України «Про виконавче провадження» в процесі звернення стягнення на майно боржника, виконавцем спочатку мають бути вжиті всі заходи по виявленню майна боржника і його фіксації, на другій стадії - визначена вартість виявленого майна боржника, на третій стадії винесена постанова про звернення стягнення на майно боржника.

03.08.2022 на адресу приватного виконавця від представника стягувача надійшла заява, якою стягувач повідомив про недосягнення з боржником згоди щодо вартості описаного майна(а.с. 40).

Водночас, будь яких листів, клопотань щодо досягнення згоди між стягувачем та боржником відносно визначення арештованого майна, саме від боржника до приватного виконавця не надходило.

Відтак, після отримання заяви від представника стягувача про недосягнення згоди, постановою приватного виконавця Білецького І.М. від 03.08.2022 призначений суб`єкт оціночної діяльності - ПП «Західний експертно-консалтинговий центр» для проведення оцінки описаного майна, що відповідає вимогам ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із частиною четвертою статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна.

У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Статтею 32 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, а згідно з частиною 2 цієї статті оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі №914/881/17 (провадження № 12-18гс18) викладено висновок про те, що чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків. Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України»).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Суд першої інстанції врахував, що у своїй діяльності суб`єкт оціночної діяльності є самостійним, а тому виконавець ніяк не може впливати на порядок проведення оцінки майна.

Також, суд правильно звернув увагу на те, що висновки суб`єкта оціночної діяльності ПП «Західний експертно-консалтинговий центр» Тараненка А.В. від 05.08.2023 року містять дані про огляд суб`єктом оціночної діяльності об`єктів оцінки, що не спростовано представником боржника.

Натомість боржником необґрунтовано його незгоду з вартістю оціненого майна та не надано доказів його неправильного визначення, як і не доведено неправомірності дій приватного виконавця у даній скарзі, в чому саме полягає порушення його прав під час залучення суб`єкта оціночної діяльності приватного виконавця.

За встановлених обставин, суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання недійсними оцінок, проведені суб`єктом оціночної діяльності ПП «Західний експертно-консалтинговий центр» щодо визначення нерухомого майна станом на 05.08.2022 в межах процедури виконавчого провадження.

При цьому, на стадії вчинення підготовчих дій для реалізації арештованого майна боржника виконавець після здійснення арешту та опису майна боржника залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. При проведення оцінки майна державний виконавець зобов`язаний повідомити сторони виконавчого провадження про результати визначення вартості чи оцінки майна не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку шляхом направлення простого поштового повідомлення або доставки кур`єром. Метою такого повідомлення є ознайомлення зі звітом про оцінку майна та можливість оскарження сторонами виконавчого провадження у судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна в порядку оскарження рішень та дій виконавців

Ураховуючи, що документи виконавчого провадження (щодо повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна) могли бути надіслані виконавцем простою кореспонденцією без повідомлення про вручення і в матеріалах справи наявні копії реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції та копії фіскальних чеків, доводи скаржника, наведені у скарзі, щодо порушення виконавцем положень статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" (неповідомлення про результати оцінки майна) є безпідставними.

В свою чергу, стаття 30 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, натомість детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року.

Розділом III вказаної Інструкції визначені загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження.

Зокрема, у пункті 14 встановлено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

У пункті 15 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень зазначено, що об`єднання виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника у зведене виконавче провадження та приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження здійснюється приватним виконавцем у порядку визначеному пунктом 14 цього розділу.

Вказані норми носять імперативний характер, тобто підлягають обов`язковому застосуванню, та не містять жодних обмежень щодо об`єднання в одне зведене виконавче провадження. Законодавець таким чином виходив з того, що виконання декількох рішень про стягнення з одного боржника є найбільш оптимальним, не створює необхідності вчиняти одну і ту саму виконавчу дію декілька разів.

Інститут зведеного виконавчого провадження переслідує, по-перше, процесуальну економію, зокрема звернення стягнення на майно боржника відбувається в обсязі, необхідному для виконання всіх виконавчих документів, а по-друге, дотримання принципу черговості та пропорційності розподілу стягнутих з боржника сум.

Оскільки на виконанні у приватного виконавця перебувало два виконавчі провадження № 69550343 та №69910313 про стягнення коштів з одного боржника ОСОБА_2 , відтак з урахуванням положень ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» та п.14 Інструкції приватний виконавець правомірно прийняв постанову від 21 вересня 2022 року про об`єднання виконавчих проваджень № 69550343 та №69910313 у зведене виконавче провадження №69910618.

Згідно ст.ст. 48, 56, 57, 61 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

За змістом частин 1, 2 ст. 61 даного Закону реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних аукціонів визначається Міністерством юстиції України.

Визначення спеціалізованих організацій для реалізації арештованого виконавцями майна та проведення таких торгів здійснюється відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 №2831/5.

Приватний виконавець формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронного аукціону (аукціону за фіксованою ціною) до Системи (п. 4 Розділу ІІ Порядку); здійснює доступ до особистих кабінетів учасників через веб-сайт Організатора (п. 3 Розділу І Порядку).

Тобто, права та обов`язки приватного виконавця, в тому числі щодо передачі арештованого майна на реалізацію, чітко визначені вищевказаними нормами права.

Оскільки відповідних рішень суду про зупинення виконавчого провадження на час передачі та проведення 15.09.2022 торгів з реалізації нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення №96, реєстраційний номер 0, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , загальною площею 49 кв.м., не існувало, приватним виконавцем правомірно сформовано заявку на реалізацію такого майна та скеровано її ДП «СЕТАМ». Тому вимоги скаржника про визнання незаконним дії приватного виконавця щодо передачі арештованого майна боржника, а саме нежитлового приміщення №96, реєстраційний номер 0, місцезнаходження: АДРЕСА_1 колегія суддів вважає безпідставними.

Разом з тим, як зазначено вище, 21.09.2023 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №69910313 з примусового виконання виконавчого листа № 465/9336/21, виданого 19.08.2022 Франківським районним судом м.Львова.

Також, 21.09.2022 приватним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, об`єднано виконавчі провадження №69550343, №69910313 у зведене виконавче провадження № 69910618.

21.09.2022 від представника боржника адвоката Рубель Б.Я. надійшла заява про зупинення виконавчого провадження, до заяви долучено копію ухвали Львівського апеляційного суду від 19.09.2022 у справі №465/6351/21 про відкриття апеляційного провадження та зупинення дії рішення Франківського районного суду м. Львова від 16.06.2022.

На виконання зазначеної ухвали Львівського апеляційного суду від 19.09.2022 у справі №465/6351/21, 21.09.2022 постановою приватного виконавця зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 465/6351/21, виданого 28.07.2022 Франківським районним судом м. Львова.

Однак, незважаючи на зупинення 21.09.2022 вчинення виконавчих дій, 26.09.2022 проведені торги із реалізації належного боржнику нерухомого майна реєстраційний номер 101 за місцезнаходженням: АДРЕСА_3 , загальною площею 32, 5 кв.м.

Відмовляючи у задоволенні скарги в цій частині суд першої інстанції врахував, що у виконавця були відсутні підстави для зупинки електронного аукціону щодо реалізації лота №5160703, зупинки електронного аукціону щодо реалізації лота № 515818, оскільки виконавче провадження № 69910313 було відкрито та підлягало належному примусовому виконанню в цій частині.

Однак, суд першої інстанції не звернув увагу, що опис і арешт належного боржнику нерухомого майна нежитлового приміщення реєстраційний номер 101 за місцезнаходженням: АДРЕСА_3 , загальною площею 32,5 кв.м., було проведено 03.08.2022 в рамках окремого виконавчого провадження № 69550343, при цьому приватним виконавцем постанова про опис і арешт майна боржника в межах іншого окремого виконавчого провадження № 69910313 (виконавчий лист № листа № 465/9336/21, виданого 19.08.2022 Франківським районним судом м.Львова), до об`єднання цих виконавчих проваджень у зведене, або у зведеному виконавчому провадженні, не виносилася.

Відтак, безпідставними є висновки суду першої інстанції про те, що підстави для зупинення електронного аукціону щодо реалізації лота №5160703 були відсутні, оскільки виконавче провадження №69910313 залишалося відкритим та підлягало належному примусовому виконанню в цій частині, оскільки в межах окремого виконавчого провадження № 69910313 постанова про опис і арешт майна боржника, а саме нежитлового приміщення реєстраційний номер 101 за місцезнаходженням: АДРЕСА_3 , загальною площею 32, 5 кв.м., не виносилася.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить висновку, що оскаржувану ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 15 червня 2023 року про відмову у задоволенні вимог скарги ОСОБА_2 на дії, бездіяльність та рішення приватного виконавця, в частині відмови у визнанні незаконними дій приватного виконавця щодо передачі на реалізацію нежитлового приміщення загальною площею 32,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а також про визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М., яка полягає у не скеруванні організатору торгів постанови про зупинення виконавчого провадження від 21.09.2022 скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення таких вимог.

Що стосується вимог скарги в частині визнання неправомірним та скасувати протокол торгів нежитлового приміщення загальною площею 32,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а також визнати неправомірним та скасувати акт про реалізацію нежитлового приміщення № 96, реєстраційний номер 01, місцезнаходження: АДРЕСА_1 загальною площею 49 кв. м. від 21.09.2022, а також висновків суду першої інстанції в цій частині, колегія суддів звертає увагу на таке.

Правова природа процедур реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто у вчиненні дій, спрямованих на виникнення в покупця зобов`язання зі сплати коштів за продане майно та передання права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17, від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18.

Пунктом 4 Розділу ІХ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів встановлено, що після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги або акт про реалізацію предмета іпотеки і затверджує його у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Пунктом 8 Розділу ІХ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів встановлено, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги.

Згідно із пунктами 3.7.-3.8. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, свідоцтво про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки, видається нотаріусом на підставі копії складеного державним виконавцем акта про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником органу державної виконавчої служби.

При цьому в акті реалізації предмета іпотеки має бути зазначено, що реалізація предмета іпотеки відбулась із дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку"; назва організатора прилюдних торгів, дата і місце їх проведення; стисла характеристика та місцезнаходження предмета іпотеки; прізвище, ім`я, по батькові (назва юридичної особи), адреса покупця; початкова ціна предмета іпотеки та ціна продажу; сума коштів, внесена за придбане нерухоме майно; прізвище, ім`я та по батькові (назва юридичної особи) боржника, його адреса; відомості про документ, що посвідчував право власності іпотекодавця на предмет іпотеки, крім випадків передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку.

Відтак, документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане нерухоме майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги або акта про реалізацію предмету іпотеки у розумінні вимог Закону України "Про іпотеку".

З урахуванням норм ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених ч. 13, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (ст.ст. 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (з 23.12.2015 р. Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів).

Таким чином, справи про визнання недійсними прилюдних торгів підлягають розгляду в порядку позовного провадження, а не оскарження дій державного виконавця.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 1421/5229/12-ц (провадження № 14-194цс18), якщо під час розгляду подання виконавця або скарги в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України суд дійде висновку про наявність спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає подання або скаргу без розгляду і роз`яснює заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

З врахуванням наведеного, ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 15 червня 2023 року в частині відмови у задоволенні вимог скарги про визнання неправомірним та скасувати протокол торгів нежитлового приміщення загальною площею 32,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а також визнати неправомірним та скасувати акт про реалізацію нежитлового приміщення № 96, реєстраційний номер 01, місцезнаходження: АДРЕСА_1 загальною площею 49 кв. м. від 21.09.2022 необхідно скасувати, скаргу в цій частині залишити без розгляду.

Врешті ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 15 червня 2023 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 263, 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Рубель Богдана Ярославовича задовольнити частково.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 15 червня 2023 року про відмову у задоволенні вимог скарги ОСОБА_2 на дії, бездіяльність та рішення приватного виконавця, в частині відмови у визнанні незаконними дій приватного виконавця щодо передачі на реалізацію нежитлового приміщення загальною площею 32,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а також про визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М., яка полягає у не скеруванні організатору торгів постанови про зупинення виконавчого провадження від 21.09.2022 скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення таких вимог.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 15 червня 2023 року в частині відмови у задоволенні вимог скарги про визнання неправомірним та скасувати протокол торгів нежитлового приміщення загальною площею 32,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а також визнати неправомірним та скасувати акт про реалізацію нежитлового приміщення № 96, реєстраційний номер 01, місцезнаходження: АДРЕСА_1 загальною площею 49 кв. м. від 21.09.2022 скасувати, скаргу в цій частині залишити без розгляду.

Врешті ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 15 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2023 року.

Головуючий А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк