Справа № 392/416/23
Провадження № 2/392/265/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., із участю секретаря судового засідання Покуц І.С., в режимі відеоконференції позивача ОСОБА_1 , представника відповідача - адвоката Березовської І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка є законним представником неповнолітньої ОСОБА_3 про стягнення шкоди, заподіяної злочином, -

встановив:

Обґрунтування позову та стислий виклад позицій учасників справи.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з законного представника неповнолітньої ОСОБА_3 ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану внаслідок злочинних дій цивільного відповідача у розмірі 7728 гривень та моральної шкоди, завданої внаслідок злочинних дій цивільного відповідача у розмірі 200000 гривень.

В обґрунтування позову посилається на те, що вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 січня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 122 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі статей 75,76, 104 КК України засуджену звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Позивачу надано статус потерпілої в цьому кримінальному провадженні.

Під час судового розгляду встановлено,що неповнолітня ОСОБА_3 вчинила умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я ОСОБА_1

11 лютого 2022 року близько 23 години 15 хвилин неповнолітня ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованого в м. Мала Виска Кіровоградської області, на грунті особистих неприязних відносин, ухопила лівою рукою за волосся неповнолітню потерпілу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та нанесла один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілої, яка від удару впала спиною на підлогу, отримавши легке тілесне ушкодження у вигляді синця лівої підколінної ямки.

Продовжуючи злочинні дії, неповнолітня ОСОБА_3 сіла зверху на потерпілу ОСОБА_1 та перебуваючи в положенні сидячи на її тулубу, нанесла п`ять ударів кулаком правої руки в область голови та обличчя потерпілої, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді тупої травми лицевого скелету синця обличчя, закритого уламкового перелому передньої стінки лівої верхньо-щелепної пазухи, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я більше 21 дня.

Вчиненим кримінальним правопорушенням позивачу завданої матеріальної та моральної шкоди.

Для відновлення свого порушеного права, ОСОБА_1 змушена була лікуватись від нанесених тілесних ушкоджень за власні кошти.

Позивач внаслідок протиправних дій засудженої понесла значні моральні витрати, які призвели до позбавлення можливості реалізації її звичок і бажань, які б вона могла реалізувати не втрачаючи часу на підготовку заяв та судових позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту її порушених прав.

Вказала, що травма приносила їй дискомфорт у спілкуванні з людьми, оскільки її обличчя було понівечене, на ньому були присутні синці, набряклості. Коли позивач дізналася про те, що в неї перелом і потрібно робити операцію, вона була в шоковому стані, був страх перед невідомим. В цей час вона не могла спокійно спати через те, що був нестерпний біль та не могла харчуватися. Повідомила, що після отриманих травм операцію їй зробили 23 лютого 2023 року, а 24 лютого 2023 року почалося повномасштабне вторгнення, а тому постійно необхідно було спускатись в укриття. Оскільки потрібно було думати про освіту після школи, а позивач довгий період не відвідувала школу та не мала змоги готуватися до національного мултипредметного тесту через травму, це негативно вплинуло на результати вказаного тесту, хоча до події позивач навчалася на відмінно. Зазначила, що бійка відбулася у громадському місці, де знаходились її однолітки, які надавали допомогу, проте засуджена ОСОБА_3 ніяким чином не допомогла та в подальшому , вона та її сім`я, не цікавились станом здоров`я позивача та не надавали будь якої допомоги. Зазначила, що після протиправних дій ОСОБА_3 , позивач перебуває на реабілітації, хворіє гайморитом та страждає на від постійної закладеності носа. За час лікування піддавалася загальному та місцевому наркозу, що негативно вплинуло на функції організму.

З посиланням на статтю 22 та 23, частину 1 статті 1166, частину 1 статті 1167 частину 1 статті 1177 ЦК України просила задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на її користь заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 7728 гривень та моральну шкоду в сумі 200000 гривень

Щодо правової позиції відповідача.

Копію ухвали про відкриття провадження та позовної заяви із доданими до неї матеріалами отримав, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 51).

12 травня 2023 року на адресу суду надійшов відзив відповідача, у якому вона зазначила, що позовні вимоги визнає частково , а саме в частині стягнення майнової шкоди в розмірі 5133, 70 гривень та моральної шкоди в розмірі 20000 гривень, оскільки на її думку саме такий розмір , з урахуванням обставин справи відповідає засадам розумності,виваженості та справедливості.

Зазначила, що не всі квитанції надані позивачем є належними доказами витрат , понесених позивачем для відновлення свого здоров`я чи пов`язані з лікуванням та заходами. Квитанції на сплату автомобільного палива - бензину і газу на суму 1963,90 грн не відображають факту придбання його саме позивачем та з метою заходів лікувального характеру, так само як і продукти харчування на суму 282,20 гривень, які згідно двох квитанцій куплені в період перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні. Квитанція № від 9 березня 2022 року на суму 97,30 гривень продубльована двічі. Крім того, витрати на придбання товарів та послуг, таких як благодійний внесок квитанція № від 21 лютого 2022 року на суму 250,00 гривень, вважає також неналежним доказом, оскільки позивачем не доведено їх призначення та обов`язковість таких витрат при лікуванні. Вказала, що позивач обґрунтувала заподіяну їй моральну шкоду виключно словами, що містяться в позовній заяві, не надавши належних та допустимих доказів, які б підтверджували заподіяння їй моральної шкоди саме в розмірі 200000 гривень.

6 липня 2023 року від представника позивача - адвоката Березовської І.А. надійшли письмові пояснення, відповідно яких вона зазначила, що підтримує позицію викладену у відзиві ОСОБА_2 , та просить суд надати належну оцінку обставинам зазначеним позивачем на доведення моральних страждань, а саме відокремити дії позивача, викликані в наслідок воєнного вторгнення від дій, які вона мала вчиняти через нанесення їй тілесних ушкоджень. Також зазначила, щодо наведеного в позові причинно-наслідкового зв`язку між тілесними ушкодженнями, які мали місце у лютому 22 року та вступом до ВНЗ. Позивач зазначає, що вона не могла через травму належним чином підготуватися до НМТ і тому не змогла претендувати на навчання за державний кошт і наразі змушена навчатись на комерційній основі. При цьому суду не надано результатів з НМТ, не подано заяви про спробу вступу до ВНЗ на навчання за державний кошт і не подано заяви про спробу вступу до ВНЗ на навчання за державний кошт і не подано документів про відмову у такій формі. Зважаючи на досить тривалий проміжок часу між лікуванням та вступом до ВНЗ, аргументи щодо незадовільного написання НМТ та неможливості вступу до ВНЗ на навчання за державний кошт є нелогічним і виглядає не інакше як спроба виправдання. Просила долучити до матеріалів справи копії свідоцтв про народження, які свідчать, що відповідач є мамою трьох неповнолітніх дітей, а тому у зв`язку з доглядом за дітьми ОСОБА_5 не працює. Чоловік відповідача ( і батько ОСОБА_3 ) є учасником бойових дій, який після звільнення з лав ЗСУ за станом здоров`я не може бути влаштований на займану до війни посаду.

Позиція позивача щодо відзиву.

28 червня 2023 року від позивача надійшло заперечення на відзив, у якому вона просила відмовити у відзиві відповідача на позовну заяву, та підтримала позовні вимоги вказавши, що для відновлення свого порушеного права, вона була змушена лікуватись від нанесених тілесних ушкоджень за власні кошти. Окрім того, після нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень в позивача сильне запалення, вона відчула оніміння обличчя, що змусило її матір винайняти автомобіль для подальшого відїзду до дитячої обласної лікарні в м. Кропивницькому, оскільки власного автомобіля родина не має, що призвело до додаткових витрат на пальне та харчування водія. Щодо моральної підтримала позовні вимоги з виклавши підстави зазначені в позовній заяви, та додала, що додані до позовної заяви фото її зовнішнього вигляду після спричинення ОСОБА_3 їй тілесних ушкоджень, і вважає, що зазначені докази є достатніми та належними, оскільки її життя вже ніколи не буде таким як раніше.

Заяви ( клопотання) учасників справи.

10 квітня 2023 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про направлення копії ухвали на її електронну поштову адресу.

14 квітня 2023 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про направлення копії ухвали на її електронну поштову адресу.

18 квітня 2023 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про надання оригіналу квитанції про сплату судового збору.

4 липня 2023 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, просила відмовити відповідачу у відзиві, позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволення.

7 вересня 2023 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про перенесення розгляду справи, або проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

15 листопада 2023 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Рух справи.

До Маловисківського районного суду Кіровоградської області 17 березня 2023 року надійшла вказана позовна заява.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 березня 2023 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Кратка Д.М.

Судом в порядку частини 6 статті 187 ЦПК направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь зазначений запит надійшла 30 березня 2023 року.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 3 квітня 2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19 квітня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

В судовому засіданні, яке відбулося 4 жовтня 2023 року, позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та пояснила, що травма завдана їй ОСОБА_3 завдала їй значної шкоди, під час спілкування з людьми в неї виникають неприємні відчуття. Наступного дня після проведення операції, розпочалася війна і в неї виникла депресія яка перешкоджала навчанню. Зазначила, що після операції дуже боліло обличчя, тому вона приймала ліки у великій кількості щоб знеболити, через, що погіршилось здоров`я, не їла. Наслідком отриманих травм став гайморит. Відповідач не цікавилась здоров`ям позивача та її моральним станом. Через депресивний стан позивач не змогла здати добре мултипредметний тест, а тому не змогла поступити на бюджетну форму навчання.

В судовому засіданні 16 листопада 2023 року позивач ОСОБА_1 зазначила, що поді відбулася 11 лютого 2022 року, а до лікарні вона звернулася через 3-4 дні. Зараз вона не впевнена в собі, боїться що повторно відносно неї може бути вчинене кримінальне правопорушення.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні 16 листопада 2023 року показала, що донька ОСОБА_1 не відразу сказала, що її побили, в неї була істерика тому вона не могла її заспокоїти. До експерта пішли в понеділок.Оперцію робили, щоб не було травми по життєво, свідок щодня їздила до лікарні. Донька навчалась в 11 класі. Три місяці вона не могла нормально і відкрити рота. Крім того, доньку раніше виписали з лікарні через початок повномасштабного вторгнення і вона змушена була доліковуватись вдома. Зазначила, що донька ОСОБА_1 постійно згадує ті події, «закрилась». Вказала, що внаслідок побиття її донька не змогла підготуватись до мултипредметного тесту, а тому поступила на платну форму навчання.

Представник відповідача - адвокат Березовська І.А. в судовому засіданні не визнала позовні вимоги, просила відмовити в їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, а також показання свідка, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно вироку Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 січня 2023 року в справі № 392/641/22 (провадження № 1-кп/392/111/23) неповнолітня ОСОБА_3 вчинила умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я за наступних обставин. 11 лютого 2022 року близько 23 години 15 хвилин неповнолітня ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованого в м. Мала Виска Кіровоградської області, на грунті особистих неприязних відносин, ухопила лівою рукою за волосся неповнолітню потерпілу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та нанесла один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілої, яка від удару впала спиною на підлогу, отримавши легке тілесне ушкодження у вигляді синця лівої підколінної ямки.Продовжуючи злочинні дії, неповнолітня ОСОБА_3 сіла зверху на потерпілу ОСОБА_1 та перебуваючи в положенні сидячи на її тулубу, нанесла п`ять ударів кулаком правої руки в область голови та обличчя потерпілої, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді тупої травми лицевого скелету синця обличчя, закритого уламкового перелому передньої стінки лівої верхньо-щелепної пазухи, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я більше 21 дня.

Зазначеним вироком ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України та призначити покарання: 2 (два) роки позбавлення волі. На підставі статей 75, 76 та 104 КК України засуджену ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік і зобов`язати: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1836, виданої КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної Ради» від 28.02.2022 року встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , госпіталізована у хірургічне відділення № 2 -21 лютого 2022 року, виписка -28 лютого 2022 року з діагнозом уламковий перелом передньої стінки лівої верхньощелепної пазухи.Кісти правої верхньощелепної пазухи. Викривлення носової перетинки. Проведено операцію 23 лютого 2022 року.

Позивачем на підтвердження понесених нею матеріальних витрат за час лікування надано копії: фіскального чеку № від 3 березня 2022 року на суму 159,00 гривень, дві копії фіскального чеку № від 9 березня 2022 року на суму 97,30 гривень, фіскального чеку № від 24 лютого 2022 року на суму 449,20 гривень, фіскального чеку № від 27 лютого 2022 року на суму 12,00 гривень, фіскального чеку № від 3 березня 2022 року на суму 60,00 гривень, фіскального чеку № від 16 лютого 2022 року на суму 1000,00 гривень, фіскального чеку № від 21 лютого 2022 року на суму 150,00 гривень, фіскального чеку № від 21 лютого 2022 року благодійний внесок на суму 250,00 гривень, фіскального чеку № 256733 від 27 лютого 2022 року на суму 213,00 гривень, фіскального чеку № від 23 лютого 2022 року на суму 1227,10 гривень, фіскального чеку № 256294 від 21 лютого 2022 року на суму 398,50 гривень, фіскального чеку № LMTB-QKKTAI від 17 лютого 2022 року на суму 826,80 гривень, фіскального чеку № 464485 від 17 лютого 2022 року на суму 77,20 гривень, фіскального чеку № 464486 від 17 лютого 2022 року на суму 77,20 гривень, фіскального чеку № 10396 від 17 лютого 2022 року на суму 66,70 гривень, фіскального чеку № 10395 від 17 лютого 2022 року на суму 66,70 гривень, фіскального чеку № 2908 від 16 лютого 2022 року на суму 300,16 гривень, фіскального чеку № 5687 від 23 лютого 2022 року на суму 393,00 гривень, фіскального чеку № 46866 від 21 лютого 2022 року на суму 88,40 гривень, фіскального чеку № 94 від 21 лютого 2022 року на суму 371,00 гривень, фіскального чеку № 10582 від 24 лютого 2022 року на суму 75,20 гривень, фіскального чеку № 10552 від 23 лютого 2022 року на суму 90,70 гривень, фіскального чеку № 254194746 від 23 лютого 2022 року на суму 80,70 гривень, фіскального чеку № 142541 від 3 березня 2022 року на суму 399,90 гривень, фіскального чеку № 9485 від 1 березня 2022 року на суму 500,00 гривень, фіскального чеку № 641610.512.3660 від 25 лютого 2022 року на суму 201,50 гривень.

Відповідно до висновку комп`ютерної томографії головного мозку , MPR реконструкції від 16 лютого 2022 року, при обстеженні ОСОБА_7 , 2004 року народження Осередків, ділянок зміни щільності речовини головного мозку не виявлено. Оскольчатий перелом передньої стінки лівої в/щелепної пазухи. Викривлення носової перегородки.

Згідно договору № 717/22н-ФЖ від 10 вересня 2022 року та № 718/22д-ФЖ ОСОБА_1 зараховано на навчання у Київському університеті імені Бориса Грінченка на платну форму навчання. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 134188 гривень.

Позивачем до матеріалів справи додано фотографії із її зображенням після отриманих травм від ОСОБА_3 .

Мотиви суду.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 1 та 7 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частиною 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з частиною 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Також, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.7 своєї постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року за №14, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 212 ЦПК України.

Отже, вина непвонолітної ОСОБА_3 законним представником якої є відповідач ОСОБА_2 у спричиненні шкоди позивачу ОСОБА_1 - не потребує доказуванню під час розгляду вказаної цивільної справи.

Так, згідно статті 56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушення шкоди в порядку, передбаченому законом.

Як передбачено частиною 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

У відповідності до частини 7 статті 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільний позову в кримінальному процесі, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом статей 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Також, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

В даному випадку, підставою для цивільної-правової відповідальності за завдання шкоди є одночасна наявність наступних елементів: заподіяння шкоди позивачу, протиправність дій відповідача та наявність причинного зв`язку між шкодою заподіяною позивачу і протиправним діянням відповідача та вина останнього в її заподіянні.

В той же час, відповідно до вимог статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що позивачем доведено заподіяння йому матеріальної шкоди у розмірі 5133,70 гривень, оскільки фіскальні чеки на сплату автомобільного палива - бензину і газу на суму 1963,90 гривень, продуктів харчування на суму 282,20 гривень та благодійного внеску на суму 250 гривень не відображають факту придбання товарів саме позивачем та з метою заходів щодо її лікування, а щодо благодійного внеску - не доведено його призначення та обов`язковість при лікуванні позивача. Щодо фіскального чеку № від 9 березня 2022 року на суму 97,30 гривень, суд зазначає, що позивачем додано дві копії одного ж чеку. Крім того, позивачем доведено як протиправність дій відповідача, так і наявності причинного зв`язку між шкодою, заподіяною позивачу і протиправними діями відповідача і вина останньої у настанні шкоди у вказаному розмірі, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Щодо позовних вимог стосовно відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті

Згідно до вимог частини 1, 2 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, серед іншого, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Приписами частини 3, 4 статті 23 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Як роз`яснено в п.п. 3,5,9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності та інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При цьому, згідно методичних рекомендацій «Про відшкодування моральної шкоди», наданих Міністерством юстиції України листом від 13 травня 2004 року за № 35-13/797, моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, яка не може бути виправленою шляхом лише констатації судом факту порушення (стаття 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікована 17 липня 1997 року). Достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є визнаний судом факт порушення права (справедлива сатисфакція потерпілій стороні, справи «Савула проти України», №12868/05, рішення від 10 грудня 2009 року; «Войтенко проти України», № 18966/02, рішення від 29 червня 2004 року)

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) міститься висновок про те, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Вирішуючи позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги понесені позивачем моральні та фізичні страждання від даного кримінального правопорушення.

Виходячи із засад розумності, справедливості та виваженості, з врахуванням глибини, часу фізичних та душевних страждань, їх тривалості, суд вважає, що моральна шкода підлягає частковому задоволенню з урахуванням обставин, що мають істотне значення для встановлення розміру такої, суд, вважає за необхідне в цій частині позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 60000,00 грн.

Суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного, керуючись статтями 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стянути з законного представника неповнолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошову суму в розмірі 5133,70 грн. (п`ять тисяч сто тридцять три гривні 70 коп.), в якості відшкодування майнової шкоди завданої злочином, та грошову суму в розмірі 60000,00 грн. (шістдесят тисяч гривень 00 коп.), в якості компенсації моральної шкоди завданої злочином.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Д.М. Кратко