Справа № 495/8886/23
Номер провадження 2/495/4218/2023
23 листопада 2023 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої судді Анісімової Н.Д.,
при секретарі судового засідання Коліниченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі частки домоволодіння, що є об`єктом спільної часткової власності, суд
29.08.2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Холудєєв Борис Єгорович, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі частки домоволодіння, що є об`єктом спільної часткової власності, у якому просить суд виділити в натурі ОСОБА_1 29/100 часток домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , з спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна, що складаються в цілому з: житлового будинку літ. «Д» в складі приміщень: 1-2 кухня площею 8,2 кв.м., 1-3 коридор площею 4,3 кв.м., 1-4 житлова площею 11,1 кв.м., 1-5 житлова площею 14,1 кв.м., 1-6 житлова площею 5,0 кв.м., тамбуру літ. «д» у складі приміщення 1-1 тамбур площею 4,9 кв.м., загальною площею 47,6 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м. та припинити право спільної часткової власності
Стислий виклад позиції позивача
Іншими співвласниками вказаного домоволодіння є:
ОСОБА_4 , яка є власником 56/100 частин домоволодіння під АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу частини домоволодіння, посвідченого 16.12.2019 року Чухрай Т.Ю., приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області, реєстровий номер:2054.
У липні 2023 року позивач звернувся з заявою до управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, про зміну адреси об`єкту нерухомого майна, але йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду.
Процесуальні дії у суді
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.08.2023 року було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі частки домоволодіння, що є об`єктом спільної часткової власності.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.09.2023 року по цивільній справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судове засідання не з`явився, але його представник адвокат Холудєєв Б.Є. подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, не заперечують проти винесення заочного рішення.
Відповідач, ОСОБА_4 , подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Не заперечувала щодо виділення позивачу у натурі частини будинку.
Інші відповідачі у судове засідання не з`явилися, повідомлялися, відзиву чи клопотань суду не надали.
Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно до наданої заяви, за наявними матеріалами у справі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи зазначене, з метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення.
Відповідно до положень ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 є об`єктом права спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Так позивачу, ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу частини домоволодіння реєстровий № 3747, посвідченого 03.10.2005 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Тітовою Т.С. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продали, а ОСОБА_1 купив 29/100 частин домоволодіння під АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», житловою площею 51,4 кв.м., загальною площею 150,5 кв.м., житлового будинку літ. «Д», житловою площею 30,2 кв.м., загальною площею 47,6 кв.м., ці 29/100 частин домоволодіння складаються з: житлового будинку літ. «Д», житловою площею 30,2 кв.м., загальною площею 47,6 кв.м. (п. 1 вказаного договору).
Вказаний факт підтверджується копією договору купівлі-продажу частини домоволодіння витягом з державного реєстру правочинів № 1551342 від 03.10.2005 року за реєстровим номером 3747, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Тітовою Т.С. та витягом з державного реєстру правочинів; технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 ; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8867502 від 07.11.2005 року.
Вказаний факт підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.10.2005 року за реєстровим номером 3749, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Тітовою Т.С. та витягом з державного реєстру правочинів № 1551421 від 03.10.2005 року; копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 900243 від 13.01.2006 року.
ОСОБА_4 належить 56/100 частин домоволодіння під АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу частини домоволодіння, посвідченого 16.12.2019 року Чухрай Т.Ю., приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області, реєстровий номер № 2054. Даний факт підтверджується копією договору купівлі-продажу частини домоволодіння та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 193249814 від 16.12.2019 року.
04.08.2023 року судовим експертом Шевчук Аллою Михайлівною був складений висновок експерта № 04/07 будівельно-технічного дослідження виділення в натурі 29/100 часток домоволодіння зі спільної часткової власності за адресою: АДРЕСА_1 .
На рішення суду пропонується один технічно можливий варіант виділу в натурі ОСОБА_1 29/100 частки домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , з спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна:
- житловий будинок літ. «Д» в складі приміщень: 1-2 кухня площею 8,2 м2, 1-3 коридор площею 4,3 м2, 1-4 житлова площею 11,1 м2,1-5 житлова площею 14,1 м2, 1-6 житлова площею 5,0 м2;
- тамбур літ. «д» в складі приміщення: 1-1 тамбур площею 4,9 м2.
Загальною площею - 47,6 м2, житловою площею - 30,2 м2.
Вхід в квартиру ОСОБА_1 зберегти існуючий в приміщенні 1-1 тамбура літ. «д» (див. додаток № 2 до висновку № 04/07).
При запропонованому варіанті виділу 29/100 частки домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , будівельні роботи по переобладнанню та переплануванню житлових будинків домоволодіння проводити не потрібно, так як виділені приміщення є окремою квартирою в складі житлового будинку із самостійним виходом на земельну ділянку.
Нормативно-правове обґрунтування
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.
Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1 ст. 356 ЦК України , є спільною частковою власністю.
Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
У частинах першій, третій статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Згідно зі ст. 380 ЦК України, житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.
За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.
Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.
Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них». Порядок проведення таких робіт та розрахунок часток визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом МЖКГ України від 18 червня 2007 року № 55.
Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.
Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
Оскільки учасники спільної часткової власності мають права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.
Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).
У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.
Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 03 квітня 2013 року, справа № 6-12цс13.
У відповідності до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями) при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру).
Так, відповідно до рекомендацій Верховного Суду обов`язковою умовою виділу в натурі окремого об`єкту нерухомого майна з об`єкту нерухомого майна, який перебуває у спільній частковій власності (домоволодіння) є технічна можливість виділення у приватну власність відокремленої частини домоволодіння із самостійним виходом, яка є ізольованою від частин домоволодіння, які належать іншим співвласникам.
Висновки суду
З огляду на те, що між позивачем та відповідачами вже склався фактичний порядок використання спільною частковою власністю, приміщення спільного користування відсутні, належні співвласникам частки фактично є окремими будівлями із самостійним входами та наявна технічна можливість виділити в натурі ОСОБА_1 належні йому 29/100 частки домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , з спільної часткової власності в самостійний об`єкт нерухомого майна, які складаються із житлового будинку літ. «Д» в складі приміщень: 1-2 кухня площею 8,2 м2, 1-3 коридор площею 4,3 м2, 1-4 житлова площею 11,1 м2- 1-5 житлова площею 14,1 м2, 1-6 житлова площею 5,0 м2, тамбуру літ. «д» в складі приміщення 1-1 тамбур площею 4,9 м2, житловою площею - 30,2 м2, загальною площею - 47,6 м2, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відмови у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 319, 356, 358, 364 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 206, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі частки домоволодіння, що є об`єктом спільної часткової власності задовольнити у повному обсязі.
Виділити в натурі ОСОБА_1 29/100 часток домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , з спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна, що складаються в цілому з: житлового будинку літ. «Д» в складі приміщень: 1-2 кухня площею 8,2 кв.м., 1-3 коридор площею 4,3 кв.м., 1-4 житлова площею 11,1 кв.м., 1-5 житлова площею 14,1 кв.м., 1-6 житлова площею 5,0 кв.м., тамбуру літ. «д» у складі приміщення 1-1 тамбур площею 4,9 кв.м., загальною площею 47,6 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м..
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на 29/100 часток домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , що складаються в цілому з: житлового будинку літ. «Д» в складі приміщень: 1-2 кухня площею 8,2 кв.м., 1-3 коридор площею 4,3 кв.м., 1-4 житлова площею 11,1 кв.м., 1-5 житлова площею 14,1 кв.м., 1-6 житлова площею 5,0 кв.м., тамбуру літ. «д» у складі приміщення 1-1 тамбур площею 4,9 кв.м., загальною площею 47,6 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м.
Заочне рішення може бути переглянуте Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.Д. Анісімова