Ухвала

12 січня 2023 року

м. Київ

справа № 761/13085/14-ц

провадження № 61-6496св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач),Русинчука М. М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кисельов Максим Євгенійович,

заінтересована особа (боржник) - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив Банк»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду від 22 грудня 2020 року та додаткову ухвалу Шевченківського районного суду

м. Києва від 01 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року; касаційні скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які підписані головним спеціалістом відділу правового забезпечення Департаменту ОСОБА_6., на ухвалу Шевченківського районного суду від 22 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року; на додаткову ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 червня 2021 року; на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 05 серпня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) посадової особи органу державної виконавчої служби, директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Департамент) Кисельова М. Є. у виконавчому провадженні № 45340170.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року скаргу задоволено частково. Визнано протиправними дії директора Департаменту Кисельова М. Є. щодо відмови у надані на запит ОСОБА_4 доручення від 10 червня 2020 року за № 1808/20.4.1/32-20 згідно листа-відповіді від 22 червня 2020 року. Зобов`язано директора Департаменту Кисельова М. Є. надіслати ОСОБА_5 копію доручення від 10 червня 2020 року за

№ 1808/20.4.1/32-20. В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовлено.

Додатковою ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2021 року заяву ОСОБА_4 про винесення додаткового рішення суду задоволено. Стягнуто з Департаменту на користь ОСОБА_4 кошти судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 400 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_4 та Департаменту на ухвалу Шевченківського районного суду

м. Києва від 22 грудня 2020 року та апеляційну скаргу ОСОБА_4 на додаткову ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2021 року залишено без задоволення. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року та додаткову ухвалу Шевченківського районного суду

м. Києва від 01 лютого 2021 року залишено без змін.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 червня 2021 року апеляційну скаргу Департаменту залишено без задоволення. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2021 року залишено без змін.

У постанові апеляційного суду, зокрема зазначено, що необґрунтованими є доводи відзиву ОСОБА_4 на апеляційну скаргу про те, що апеляційну скаргу подано неповноважною особою, яка не є представником суб`єкта оскарження - директора Департаменту. Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що вона подана саме Департаментом як особою, з якої на користь ОСОБА_4 було стягнуто витрати на правничу допомогу, а також як державним органом, посадовою особою якого є суб`єкт оскарження - директор Департаменту Кисельов М. Є. На підтвердження повноважень самопредставництва органу державної влади особою, яка підписала апеляційну скаргу, - ОСОБА_6 надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) щодо Міністерства юстиції України, у складі якого діє і якому підпорядковується урядовий орган державного управління - Департамент. Із витягу вбачається, що ОСОБА_6 має повноваження діяти виключно в судах України без окремого доручення керівника з правом посвідчення копій документів щодо повноважень без права відмови, зміни, відкликання, визнання позову, відмови від апеляційних, касаційних скарг, укладання мирової угоди (а. с. 29 т. 2). Таким чином,

ОСОБА_6 як підписант юридичної особи, який діє в судах України без окремого доручення керівника, може представляти в тому числі інтереси Департаменту. Крім того, апеляційний суд враховує, що до апеляційної скарги надано копію довіреності, виданої Міністерством юстиції України, дійсної до

15 грудня 2021 року, якою на підставі статей 43, 48, 49, 52, 53, 58, 60, 62, 64 ЦПК України, статті 37 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», пп. 54 п. 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228, уповноважено головного спеціаліста відділу правового забезпечення Департаменту

ОСОБА_6. представляти в судах України інтереси Міністерства юстиції України, в тому числі Департаменту, їх посадових осіб, з усіма правами, що надані процесуальним законодавством України стороні, третій особі, представнику сторони та третьої особи (а. с. 30 т. 2).

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 05 серпня 2021 року заяву ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено. Стягнуто на користь ОСОБА_4 із Департаменту судові витрати на правничу допомогу в розмірі 800 грн.

У березні 2021 року до Верховного Суду Департамент подав касаційну скаргу, в якій просив ухвалу Шевченківського районного суду від 22 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги в частині вимог щодо визнання протиправними дій директора Департаменту Кисельова М. Є. щодо відмови у надані на запит ОСОБА_3 доручення від 10 червня 2020 року за

№ 1808/20.4.1/32-20 згідно листа-відповіді від 22 червня 2020 року, та зобов`язання директора Департаменту Кисельова М. Є. щодо його надсилання відмовити.

В касаційній скарзі зазначено, зокрема, що ОСОБА_6 працює на посаді головного спеціаліста відділу правового забезпечення Департаменту. Відповідно до інформації з ЄДР ОСОБА_6 наділений повноваженнями діяти в судах України від імені Міністерства юстиції та його посадових осіб без окремого доручення.

Завдання та повноваження Міністерства юстиції України визначені Положенням про Міністерство юстиції України затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02липня 2014 року за № 228. Відповідно до пункту першого цього Положення Міністерство юстиції України (Мін`юст) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства, у сфері нотаріату, організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень), державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації обтяжень рухомого майна, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, реєстрації статуту територіальної громади м. Києва, реєстрації статутів Національної академії наук та національних галузевих академій наук, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності, у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, у сфері правової освіти населення; забезпечує формування державної політики у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації.

Отже, ОСОБА_6 наділений всіма необхідними повноваженнями діяти від імені директора Департаменту відповідно до вимог частин першої та третьої статті 58 ЦПК України, вимог статті 6 Конституції України.

У квітні 2021 року ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив ухвалу Шевченківського районного суду від 22 грудня 2020 року і постанову Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року в частині відмови в задоволенні вимог скарги ОСОБА_4 скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення скарги; ухвалу Шевченківського районного суду від 22 грудня 2020 року, додаткову ухвалу Шевченківського районного суду

м. Києва від 01 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року в частині незазначення строку та порядку набрання законної сили скасувати, змінити указані рішення в цій частині шляхом зазначення в резолютивних частинах цих рішень «Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення».

У липні 2021 року до Верховного Суду Департамент подав касаційну скаргу, в якій просив ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого

2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 червня 2021 року скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 від

22 грудня 2020 про стягнення коштів судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 400 грн.

У серпні 2021 року Департамент подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив додаткову постанову Київського апеляційного суду від 05 серпня 2021 року скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні заяви ОСОБА_4 від

01 липня 2021 року про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 800 грн відмовити.

В касаційних скаргах Департамент наголошує, зокрема, що ОСОБА_6 наділений всіма необхідними повноваженнями діяти від імені Департаменту та його посадових осіб.

У червні 2021 року Департамент подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення у відповідній частині без змін.

У червні 2021 року ОСОБА_3 подав до Верховного Суду клопотання про закриття касаційного провадження. Зазначає, що касаційну скаргу від імені Департаменту на постанову Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року та ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 грудня 2020 року подано особою, яка не мала права її підписувати та подавати, оскільки не наділена відповідними повноваженнями. Наявність відповідного запису в ЄДР надають ОСОБА_6 право діяти в процесі в порядку самопредставництва лише від імені Міністерства юстиції України та його підрозділів, але не надають права діяти від імені його посадових осіб.

ОСОБА_6 не має права на заняття адвокатською діяльністю відповідно до даних Єдиного реєстру адвокатів України, і не є представником суб`єкта оскарження - директора Департаменту Кисельова М. Є. Суб`єкт оскарження - директор Департаменту Кисельов М. Є. правом на оскарження судових рішень у цій справі не скористався. Судами також не встановлено обставин, які б перешкоджали суб`єкту оскарження особисто оскаржити судові рішення у цій справі (підписати та подати касаційну скаргу). В свою чергу, орган державної виконавчої служби - Департамент не є учасником цієї справи за скаргою в порядку контролю за виконанням судових рішень, і не наділений правом на касаційне оскарження судових рішень у цій справі.

Отже, оскільки касаційну скаргу подано особою, яка не є учасником справи і так само не є представником учасника справи, то наявні підстави для закриття касаційного провадження за такою касаційною скаргою, передбачені пунктом 2 частини першої статті 396 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2021 року відкрито касаційне провадження в цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду від 22 грудня 2020 року, додаткову ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2021 рокувідкрито касаційне провадження в цій справі за касаційною скаргою Департаменту на ухвалу Шевченківського районного суду від 22 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року; у задоволенні клопотання Департаменту про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 16 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження в цій справі за касаційною скаргою Департаменту на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 червня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 17 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження в цій справі за касаційною скаргою Департаменту на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 05 серпня 2021 року.

20 червня 2022 року справу передано судді-доповідачу Краснощокову Є. В.

Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Щодо клопотання ОСОБА_4 про закриття касаційного провадження

За змістом частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частини перша, третя статті 58 ЦПК України).

У пунктах 18, 20, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня

2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21), вказано, що «починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Інакше кажучи, процесуальні закони визначили, що представники сторін, третіх осіб, а також осіб, які за законом мають право звертатися до суду в інтересах інших, можуть діяти у судовому процесі або за правилами самопредставництва, або як власне представники. Останніми можуть бути: адвокати, законні представники, а у випадках, визначених у процесуальних законах, зокрема у малозначних справах, справах незначної складності, - інші особи (стаття 60 ЦПК України, стаття 58 ГПК України, стаття 57 КАС України). Повноваження саме цих представників підтверджують документи, визначені у частинах першій і четвертій статті 62 ЦПК України, частинах першій і четвертій статті 60 ГПК України, частинах першій і четвертій статті 59 КАС України. Тому неприйнятним є аргумент підписанта про те, що для самопредставництва юридичної особи достатньо виданої нею на ім`я одного з працівників довіреності.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень».

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Касаційні скарги Департаменту на ухвалу Шевченківського районного суду від 22 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 червня 2021 року, на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 05 серпня 2021 року подані у 2021 році, підписані головним спеціалістом відділу правового забезпечення Департаменту ОСОБА_6.

На підтвердження повноважень ОСОБА_6. надано витяг з ЄДР щодо Міністерства юстиції України та довіреність Міністерства юстиції України. Вказував, що у складі Мін?юсту діє і якому підпорядковується урядовий орган державного управління - Департамент.

Згідно витягу з ЄДР щодо Міністерства юстиції України ОСОБА_6 має повноваження подавати документи для державної реєстрації від імені юридичної особи, діє виключно в судах України без окремого доручення керівника з правом посвідчення копій документів щодо повноважень без права відмови, зміни, відкликання, визнання позову, відмови від апеляційних, касаційних скарг, укладання мирової угоди - представник.

До касаційних скарг додано копії довіреностей, виданих Міністерством юстиції України, якою на підставі статті 43, 48, 49, 52, 53, 58, 60, 62, 64 ЦПК України, статті 37 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», пп. 54 п. 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228, уповноважено головного спеціаліста відділу правового забезпечення Департаменту ОСОБА_6. представляти в судах України інтереси Міністерства юстиції України, в тому числі Департаменту, їх посадових осіб, з усіма правами, що надані процесуальним законодавством України стороні, третій особі, представнику сторони та третьої особи.

Аналогічні документи на підтвердження повноважень ОСОБА_6. містяться у матеріалах справи.

Проте до касаційних скарг не додано та в матеріалах справи відсутні документи, які б засвідчували можливість ОСОБА_6 представляти у суді Департамент та суб?єкта оскарження - директора Департаменту Кисельов М. Є. за правилами самопредставництва Міністерства юстиції України за законом, або за статутом чи положенням, або за трудовим договором (контрактом), чи як представника.

Довіреність Міністерства юстиції України самостійно не підтверджує такі повноваження ОСОБА_6.

Наявність у ЄДР даних про представника Міністерства юстиції України, який має право вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі в судах України без окремого доручення керівника, не впливає на обов`язок такої особи підтвердити свої повноваження діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Оскільки касаційні скарги Департаменту підписано особою, яка не має права їх підписувати, касаційні провадження за такими скаргами належить закрити.

З урахуванням викладеного, клопотання ОСОБА_2. про закриття касаційного провадження за касаційними скаргами Департаменту, підписаними представником Міністерства юстиції України ОСОБА_6., підлягає задоволенню.

Щодо відзиву Департаменту на касаційну скаргу ОСОБА_2 .

Відповідно до частини другої статті 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

У частині четвертій статті 183 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Відзив Департаменту на касаційну скаргу ОСОБА_4 також підписаний головним спеціалістом відділу правового забезпечення Департаменту ОСОБА_6.

З урахуванням наведених висновків Верховного Суду щодо відсутності у справі документів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_6., зазначений відзив Департаменту підлягає поверненнюзаявнику без розгляду.

Керуючись статтями 58, 183, 260, 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про закриття касаційних проваджень задовольнити.

Закрити касаційні провадження у справі № 761/13085/14-ц за касаційними скаргами Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які підписані головним спеціалістом відділу правового забезпечення ОСОБА_6., на ухвалу Шевченківського районного суду від 22 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 червня 2021 року, на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 05 серпня 2021 року.

Відзив Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на касаційну скаргу ОСОБА_2 , який підписаний головним спеціалістом відділу правового забезпечення ОСОБА_6., повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук