Справа №345/5897/23
Провадження № 2/345/1431/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2023 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Онушканича В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Львів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що 17.05.2023 року між АТ АКБ «Львів» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №18100/115/2023, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальникові грошові кошти у розмірі 30000,00 грн., зі сплатою 80% річних за користування кредитом та терміном повернення до 16.05.2025 року включно.

Зазначає, що позикодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти, що підтверджується меморіальним ордером №724817 від 17.05.2023 року, а відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит в повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим договором.

Незважаючи на взяті на себе за договором зобов`язання, ОСОБА_1 належним чином не виконує умови договору, у зв`язку із чим станом на 01.11.2023 року заборгованість по кредиту становить 36830,89 грн. Оскільки погасити заборгованість в добровільному порядку відповідач відмовляється, позивач просить стягнути дану суму з відповідача, а також судові витрати.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 15.11.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної з додатками відповідачка отримала 24.11.2023 року. Проте у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачкою не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідачка не скористалася. Тому, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 17.05.2023 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів» було укладено кредитний договір №18100/115/2023. За умовами даного договору відповідачці надано безготівково на поточний рахунок позичальника кредит у сумі 30000,00 грн., з умовою повернення в термін до 16.05.2025 року.

Відповідно до п.1.1 кредитного договору банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Пунктом 1.4 кредитного договору визначено, що видача банком кредиту здійснюється одноразово, безготівково на поточний рахунок позичальника.

Згідно із п.3.2 кредитного договору, за користування кредитом позичальник зобов`язався сплатити банку фіксовану процентну ставку у розмірі 80% процентів річних. Пунктом 3.4 проценти за користування Кредитом нараховуються щомісячно за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно у році 360 днів) з дати видачі Кредиту по дату повернення Кредиту позичальником, періодами з першого по останнє число місяця. При нарахуванні процентів враховується день видачі та не враховується день погашення кредиту.

Згідно із п.5.1 договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені договором та/або додатками до нього.

З наявної у матеріалах справи копії меморіального ордеру №724817 від 17.05.2023 вбачається, що цього дня ОСОБА_1 отримала кредитні кошти розмірі 30000,00 грн.

У відповідності до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З розрахунку заборгованості за договором кредиту 18100/115/2023 від 17.05.2023 року, укладеного між АТ АКБ «Львів» та ОСОБА_1 вбачається, що станом на 01.11.2023року заборгованість відповідача за кредитним договором перед АТ АКБ «Львів» становить 36830,89грн., з яких: 30 000,00 грн. - сума заборгованості за кредитом та 6830,89грн. - сума заборгованості за відсотками.

З боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором не виконує, своєчасно не сплачує кредит, що є порушенням ст.526 ЦК України та ст.1054 ЦК України.

Згідно п.5.7 Кредитного договору банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором, у випадках обумовлених цим договором і чинним законодавством.

В матеріалах справи наявний лист-вимога Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» від 07.09.2023 року, адресований ОСОБА_1 із вимогою виконання порушеного зобов`язання та погашення простроченої заборгованості за кредитним договором, однак вимоги банку відповідачем не виконані та в добровільному порядку грошові кошти АТ АКБ «Львів» не повернуті.

Підставою для задоволення позовних вимог є невиконання відповідачем свого зобов`язання щодо повернення суми боргу.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 526, 536, 549, 572, 589, 1054 ЦК України, ст.ст. 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» заборгованість за кредитним договором №18100/115/2023 від 17.05.2023 року в розмірі 36830,89 грн. та 2684,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 18.12.2023 року.

Суддя Володимир ОНУШКАНИЧ