Справа № 487/8968/23
Провадження № 2-о/487/226/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2023 м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Карташева Т.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя, в якій просила розірвати шлюб між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , зареєстрований 22.04.2021 року в Білозерському районному ВДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №30.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).

При вирішенні питання про відкриття провадження в цивільній справі суддею встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звертаючись до Заводського районного суду м. Миколаєва з заявою ОСОБА_1 вказала свою адресу місця проживання: АДРЕСА_1 .

Проте, адреса місця проживання заявника не відноситься до території Заводського району міст Миколаєва, на яку поширюється юрисдикція Заводського районного суду м. Миколаєва.

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні від 18.12.2023 №13.23-33280-2023 відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 відсутні.

Доказів, які б підтверджували місце проживання або місце перебування заявника в Заводському районі міста Миколаєва до матеріалів справи не додано.

Частиною 4 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Проте, згідно змісту поданої заяви, ОСОБА_1 є заявником та представником заявника, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 294 ЦПК України.

Крім того, статтею 109 СК України визначено порядок розірвання шлюбу за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей.

Так, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Крім того, в п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначено, що розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків.

Таким чином, з аналізу вищенаведених норм випливає, що подружжя, в разі звернення до суду в порядку ст. 109 СК України, подає до суду спільну заяву про розірвання шлюбу, тоді як заява ОСОБА_1 до суду хоча і містить найменування "Заява про розірвання шлюбу за заявою подружжя", подана і підписана лише ОСОБА_1 , тобто лише дружиною, а не спільно подружжям. Будь-які письмові договори щодо домовленностей, досягнутих подружжям, зокрема, щодо проживання дітей, іх утримання, до заяви не додані. Натомість, ОСОБА_1 подано до суду позовну заяву про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Таким чином, заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя не відповідає вимогам ст. 109 СК України, а тому їй слід привести заяву у відповідність до вищевказаної норми закону, надати докази, які свідчать про підсудність справи саме Заводському районного суду м. Миколаєва.

Частиною першою статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного, заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, надавши їй строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 177, 185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя залишити без руху, надавши заявнику строк п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків заяви.

Роз`яснити заявнику, що в разі не усунення недоліків у зазначений вище строк заява буде вважатися неподаною та повернута, що не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А.Карташева