Справа № 135/1485/23
Провадження № 2/135/425/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 року м.Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Нікандрова С.О., за участю секретаря судового засідання Мазур А.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Патраманський Іван Олександрович до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2023 року до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Патраманський Іван Олександрович до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, у якій позивачка просить: розділити між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , яка є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , а іншу 1/2 цієї ж квартири залишити у власності ОСОБА_2 ; стянути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 судові витрати: 1 073 грн. 60 коп. за оплату судового збору; 3 000 грн. 00 коп. за надання правничої допомоги.

Позов обґрунтований тим, що під час перебування в шлюбі, позивачка разом з відповідачем 03 серпня 2007 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, придбали у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя. У зв`язку з чим, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 10 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та позивачці було надано строк для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали (а.с.29).

Ухвалою суду від 17 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та позивачці було продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви на п`ять днів з дня вручення копії даної ухвали, а саме: долучення до матеріалів справи платіжного документу про доплату судового збору в сумі 739,40 грн. (а.с.35-36).

Ухвалою суду від 29 листопада 2023 року відкрито провадження у цивільній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.41).

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Патраманський І.О. не з`явилися, представник надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. У заяві зазначив, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити (а.с.44,45).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій просить розглядати справу без його участі. У заяві зазначив, що позов просить задовольнити, позовні вимоги визнає, витрати на професійну правничу допомогу визнає частково, просить їх зменшити згідно ч.1-4 ст.137 ЦПК України та судовий збір просить стягнути згідно ч.1 ст.142 ЦПК України (а.с.37).

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, викладені ними у заявах, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21 січня 2002 рокуміж ОСОБА_3 і ОСОБА_2 укладений шлюб, зареєстрований Ладижинським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, про що складений актовий запис за №3. Після державної реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище « ОСОБА_4 », що підверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 21 січня 2002 року (а.с.11).

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області №135/1128/23 від 02 жовтня 2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.12-13).

Відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі продажу, ВЕТ 281867, 03 серпня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Вихватнюк Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за №1909, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 353229015, сформованої 06 листопада 2023 року (а.с.14-15).

Законодавством України презюмується, що за загальним правилом будь-яке майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Так, згідно з частиною 3 статті 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 60, частиною 1 статті 61 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

У матеріалах справи відсутні будь-яких докази, які б вказували, що квартира, яка стосується предмета спору, не є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , при цьому останні проти того, що квартира є їхньою спільною сумісною власністю не заперечували. Більш того, відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву, у якій просив позов задовольнити та у заяві зазначив, що позовні вимоги визнає.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що ця квартира є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Частиною 1 статті 69 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Статтею 70 Сімейного кодексу України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на те, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві власності на квартиру, яка стосується предмета спору, є різними, а відтак суд виходить з того, що ці частки є рівними.

Підстав для відступлення від засад рівності часток сторін або збільшення частки ОСОБА_1 у праві власності на квартиру, яка стосується предмета спору, судом не встановлено.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 ґрунтується на вимогах законодавства України, а відтак підлягає задоволенню.

Також, згідно з положеннями ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

У відповідності до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України) та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п.4 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступних висновків.

Так, з матеріалів справи вбачається, що між позивачкою ОСОБА_1 та адвокатом Патраманським І.О. 07 листопада 2023 року укладено Договір про надання правничої допомоги №48-ц, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.18), також повноваження представника у даній справі підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АВ №110147 від 09 листопада 2023 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.16,17, 39).

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4).

Позивачкою ОСОБА_1 на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу надано наступні документи: розрахунок витрат на правничу допомогу від 09 листопада 2023 року, виконаних адвокатом за Договором про надання правничої допомоги №48-ц від 07 листопада 2023 року (а.с.20); Акт прийому-передачі робіт (наданих послуг) адвокатом за Договором про надання правничої допомоги №48-ц від 07 листопада 2023 року (а.с.19), квитанцію №0.0..1 від 07 листопада 2023 року на оплату надання правничої допомоги згідно договору від ОСОБА_1 на суму 3000 грн. 00 коп. (а.с.21).

Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачкою ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач ОСОБА_2 у заяві про розгляду справи без його участі скористався своїм правом на подачу відповідної заяви про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

При вирішенні питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд, враховуючи характер і обсяг виконаних представником позивача робіт/наданих послуг, складність даної справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, цивільний позов визнаний відповідачем в повному обсязі до початку розгляду по суті, судове засідання проведено за заявами сторін без їх участі), подані відповідачем заперечення щодо заявленого розміру витрат на правову допомогу позивачки, керуючись принципами виваженості та розумності, доходить висновку про наявність правових підстав для зменшення суми витрат на правову допомогу та стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

За змістом ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно положень ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 до початку розгляду справи по суті, була подана письмова заява про визнання ним позову ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Позивачем по справі ОСОБА_1 був сплачений судовий збір згідно квитанції №0.0..1 від 07 листопада 2023 року у розмірі 1 073 грн. 60 коп. (а.с.4), квитанції №0.0..1 від 27 листопада 2023 року додатково у розмірі 739 грн. 40 коп. (а.с.40).

У зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачці ОСОБА_1 , яка сплатила судовий збір у даній справі, з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 906 грн. 50 коп. (1813 грн. 00 коп. х 50%), а решта 50 відсотків суми сплаченого судового збору в сумі 906 грн. 50 коп. відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 142, 206, 258, 259, 263-265, 274-279 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Патраманський Іван Олександрович до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя задовольнити.

Поділити квартиру АДРЕСА_1 між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 .

В порядку поділу спільної сумісної власноті подружжя визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , а право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , залишити у власності за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при подачі позову, згідно з квитанцією №0.0..1 від 07 листопада 2023 року та квитанцією №0.0..1 від 27 листопада 2023 року в сумі 906 (дев`ятсот шість) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 906 грн. 50 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 2 000 грн., всього 2906 (дві тисячі дев`ятсот шість) гривень 50 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області С.О.Нікандрова