КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/7867/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Пановій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахмановича, заінтересовані особи: акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_2 ,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2023 року, постановлену під головуванням судді Волчко А.Я.,-

встановив:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із названою скаргою.

ОСОБА_1 просила: встановити, що усі вбудовані (вмонтовані) меблі, інженерні системи, рослини та інші поліпшення тощо, що розташовані в придбаному ОСОБА_1 з прилюдних торгів внаслідок примусової реалізації предметі іпотеки (за адресою: АДРЕСА_1 ) є приналежністю (складовою частиною) вказаного предмету іпотеки; зобов`язати державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Р.Р. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 виключити з постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31 травня 2021 року, зняти з арешту та передати ОСОБА_1 майно, яке є приналежністю (складовою частиною) належного їй будинку (що входить до складу придбаного нею з прилюдних торгів внаслідок реалізації предмету іпотеки, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Скарга обґрунтована тим, що 18 листопада 2019 року ОСОБА_1 , в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2, через систему електронних торгів арештованим майном ДП «СЕТАМ» придбала предмет іпотеки - домоволодіння та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

31 травня 2021 року попереднього власника вищезазначеного домоволодіння ОСОБА_2 було примусово виселено з житлового будинку в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1, про що складено акт державного виконавця від 31 травня 2021 року, а також постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31 травня 2021 року.

Державний виконавець включив до вказаної постанови у вигляді майна боржника вбудовані (вмонтовані) меблі (зокрема, кухня, шафи, двері, ворота, тощо), інженерні системи (призначені для комунікації, безпеки, опалення, охолодження, водопостачання, кондиціонування, вентиляції, освітлення тощо, зокрема кондиціонери, газова плита, посудомийна машинка, водоочисник тощо), рослини тощо.

ОСОБА_1 зазначила, що вона є власником усього приналежного до предмета іпотеки (зокрема будинку) майна. Вважала, що приналежне майно фактично є поліпшенням предмету іпотеки, має істотний знос, а тому самостійна ринкова вартість у нього відсутня, в той час як демонтаж приналежного майна потребує додаткових витрат, несе ризик пошкодження та зниження вартості предмету іпотеки.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2023 року названу скаргу задоволено частково.

Зобов`язано державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Р.Р. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 виключити з постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31 травня 2021 року, зняти з арешту та передати ОСОБА_1 майно, яке є приналежністю (складовою частиною) належного їй будинку (що входить до складу придбаного нею з прилюдних торгів внаслідок реалізації предмету іпотеки, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ).

У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні вимог скарги.

У письмових поясненнях представник АТ КБ «Приватбанк» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Від представника ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи без участі боржника та його представника.

Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи скаргу частково, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ст. 186 ЦК України, ОСОБА_1 отримавши у власність житловий будинок у результаті проведення електронних торгів, одночасно набула право власності і на приналежні до вказаного об`єкту речі - інженерні системи, призначені для опалення, охолодження, кондиціонування, вентиляції, постачання гарячої води, освітлення, оскільки останні мають слідувати за нею. Відтак, підлягає задоволенню вимога заявника про виключення вказаних речей з постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, зняття з арешту та передачі їх ОСОБА_1 .

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

Встановлено, що 18 листопада 2019 року ОСОБА_1 , в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2, через систему електронних торгів арештованим майном ДП «СЕТАМ» придбала предмет іпотеки - домоволодіння та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

21 грудня 2020 року ОСОБА_1 зареєструвала за собою право власності на житловий будинок, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 238087935.

В рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1, відкритого на підставі виконавчого листа № 369/4557/15-ц від 16 серпня 2017 року про виселення ОСОБА_2 з вказаного житлового будинку, державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Р.Р. виніс постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31 травня 2021 року.

Державний виконавець Хайдарі Р.Р. включив до постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника у вигляді майна боржника вбудовані меблі та інженерні системи, що призначені для опалення, охолодження, водопостачання, кондиціонування, вентиляції, освітлення, а саме: шкаф-купе в передпокої вмонтований - 2 шт. кожен на 2 відділення (№ предмету в описі Постанови:1); кондиціонер - Лджи вбудований (№ предмету в описі Постанови: 49); люстра - 6 ріжкова (№ предмету в описі Постанови: 50); душова кабіна - 1 шт. вбудована (№ предмету в описі Постанови: 54); унітаз і біде - вбудовані (№ предмету в описі Постанови: 55); умивальник вбудований з тумбою (№ предмету в описі Постанови: 58); дзеркало навісне (№ предмету в описі Постанови: 59); рушникосушарка - 1 шт. металева (№ предмету в описі Постанови: 60); кондиціонер ЛДжи вбудований (№ предмету в описі Постанови: 64); кухня - сервант вбудована (№ предмету в описі Постанови: 83); витяжка вбудована (№ предмету в описі Постанови: 84); вбудована газова плита (№ предмету в описі Постанови: 85); духова шафа вбудована (№ предмету в описі Постанови: 86); посудомийна машина арістон вбудована (№ предмету в описі Постанови: 93); вбудована водоочищувач д/води (№ предмету в описі Постанови: 97); люстри вмонтовані - 2 шт. (№ предмету в описі Постанови: 99); домофон вбудований - 1 шт. (№ предмету в описі Постанови: 103); кондиціонер - 1 шт. (№ предмету в описі Постанови: 117); душова кабіна - 1 шт. (№ предмету в описі Постанови: 165); унітаз + біде - 1 шт. (№ предмету в описі Постанови: 167); раковина з підставкою - 1 шт. (№ предмету в описі Постанови: 168); навісний шкафчик - 1 шт. (№ предмету в описі Постанови: 169); рушникосушарка - 1 шт. + полочки - 1 шт. (№ предмету в описі Постанови: 171); ванна - 1 шт. (№ предмету в описі Постанови: 173); вмивальник з тумбою (№ предмету в описі Постанови: 174); унітаз + біде (№ предмету в описі Постанови: 176); рушникосушарка вбудована - 1 шт. (№ предмету в описі Постанови: 177); вбудована шафа 2-х дверна (№ предмету в описі Постанови: 178); двері (2-3 поверх - 7 шт.) (№ предмету в описі Постанови: 190); шкафи навісні - 2 шт. (№ предмету в описі Постанови: 202); шкафчики - 3 шт. (№ предмету в описі Постанови: 205); підвал - 4 шт. двері (№ предмету в описі Постанови: 206); душова кабіна вбудована (№ предмету в описі Постанови: 221); умивальник - 1 шт. (№ предмету в описі Постанови: 223); рушникосушарке - 1 шт. (№ предмету в описі Постанови: 224).

Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_1 зазначила, що вона є власником усього приналежного до предмета іпотеки (зокрема будинку) майна. Вважає, що приналежне майно фактично є поліпшенням предмету іпотеки, має істотний знос, а тому самостійна ринкова вартість у нього відсутня, демонтаж приналежного майна потребує додаткових витрат, несе ризик пошкодження та зниження вартості предмету іпотеки. Включення вищезазначених речей до постанови про опис та арешт майна є неправомірним.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 826/12775/15 зазначено, що оскарження дій та рішень державного виконавця, спрямованих на арешт спірного майна особою, яка не є ані стороною, ані учасником виконавчого провадження, однак має речове право на таке майно, не приведе до належного захисту її прав, оскільки навіть визнання судом таких дій чи рішень протиправними не буде підставою для винесення виконавцем постанови про зняття арешту з майна з огляду на вичерпний перелік цих підстав, установлений ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Водночас ст. 59 цього закону законодавець визначив окремий механізм поновлення порушеного права особи, якій належить арештоване майно.

Встановлено, що ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2, через систему електронних торгів арештованим майном ДП «СЕТАМ» придбала предмет іпотеки - домоволодіння та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31 травня 2021 року винесено в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Стягувачем у вказаному виконавчому провадженні є АТ КБ «ПриватБанк», а боржником є ОСОБА_2 .

Відтак, ОСОБА_1 не є учасником виконавчого провадження, а тому, у неї відсутнє право на звернення до суду із скаргою в порядку ст. 447-450 ЦПК України.

Так, звертаючись до суду із названою скаргою, ОСОБА_1 заявляла вимоги, що стосуються визнання за нею права власності на предмети, зазначені в постанові про опис та арешт майна.

Отже, в даному випадку вбачається, що вказані вимоги підлягають розгляду в судах в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених ст. ст. 255 та 257 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2023 року слід скасувати із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 377, 382, 384 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2023 року скасувати.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустама Рахмановича, заінтересовані особи: акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_2 закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 21 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко