Справа № 346/3633/23
Провадження № 2/346/1345/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.

з участю: секретаря Романчук Л.І.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк", треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір Олег Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк", треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір Олег Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.12.2021 за зверненням відповідача приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В. О. було вчинено виконавчий напис, яким стягнуто із позивача на користь відповідача заборгованість по вказаному кредитному договору у сумі 10256,23 грн., з яких: 2216,36 грн. заборгованість по кредиту; ??2937,03 грн. борг по процентам; 4585,18 грн. строкова заборгованість по кредиту; 267,66 грн. строкова заборгованість по відсоткам; 250 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Оскаржуваним виконавчий напис знаходився на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Іван-Франківської області Кушніра О. В., про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2022. На сьогоднішній день виконавче провадження триває.

Позивач заперечує наяність згаданої заборгованості та вважає, що нотаріус не мав підстав для вчинення виконавчого напису на вказаному вище кредитному договорі.

Позивач стверджує, що він ніколи не укладав жодного кредитного договору з відповідачем, який був би нотаріально посвідченим, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Просить, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса від 24.12.2021 №50745, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В. О., яким запропоновано стягнути із відповідача на користь позивача борг у загальній сумі сумі 10256,23 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Представником позивача подано клопотання про розгляд справи без їх участі, в якій вона просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачем Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» на адресу суду направлено заяву про визнання позовних вимог.

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович та приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір Олег Вікторович, - явку уповноважених представників до суду не забезпечли, про дату та час судових засідань повідомлялися належним чином.

Письмових пояснень по суті спору від третіх осібна адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені у позовній заяві пояснення позивача, заяву про визнання позовних вимог представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.

24 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис №50745 про стягнення з позивача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №401 від 16.09.2020 року, за період з 29.12.2020 року по 21.11.2021 року, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 2216,36 гривень; прострочена заборгованість за процентами 2937,03 гривень; строкова заборгованість за сумою кредиту 4585,18 гривень; строкова заборгованість за процентами - 267,66 гривень. За вчинення даного виконавчого напису нотаріусом стягнуто плата в розмірі 250,00 гривень. Загальна сума яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» складає 10256,23 гривень. (а.с.9)

Статтею 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно до п.19 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок).

Згідно п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку).

Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат».

Як зазначив позивач у позовній заяві, що він не укладав жодного кредитного договору з відповідачем, який був би нотаріально посвідченим, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, яким і керувався нотаріус при вчиненні виконавчого напису, що вбачається з його змісту, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до п.3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14 від 22.02.2017 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №622 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин 2.Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості».

Таким чином, оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості виключено з переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а отже нотаріус не мав права видати виконавчий напис у спірних правовідносинах.

За змістом ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Безспірний борг - це борг, який визнається боржником та кредитором і про суму якого вони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника щодо суми боргу, вимога кредитора вважається безспірною.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи та ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і необґрунтованість вимог до боржника.

Таким чином, суд виходить з того, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем.

З урахуванням приписів ст.15, 16, 18 ЦК України та ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Вирішуючи спір, суд керується положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України, якою визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом, а відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази, які б спростовували доводи позивача в матеріалах справи відсутні, і відповідачем не спростовані. При цьому, відповідачем подано до суду заяву про визнання позову. Вказана заява закону не суперечить, прав третіх осіб не порушує.

Отже, проаналізувавши матеріали справи та вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, позовні вимоги в частині визнання, таким що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса від 24.12.2021 р. №50745, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відносяться і витрати з отримання професійної правничої допомоги, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Витрати на професійну правничу допомогу внормовані статтею 137 ЦПК України.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 ст. 137 ЦПК).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами.

Позивачем до позовної заяви доказів фактичного понесення цих витрат (квитанція про сплату послуг адвоката як фінансовий документ про прийом грошових коштів чи інший фінансовий документ) суду не надані, тому, суд доходить висновку про відмову у задоволені цих вимог через їх недоведеність.

Відповідно до частин 1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладають у разі задоволення позову - на відповідача.

В даному випадку судовий збір за подання позовної заяви становить 1073 гривень 60 копійок, за подання заяви про забезпечення позову 536 гривень 80 копійок.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Тобто, з відповідача підлягає стягненню на рахунок держави 1610 гривень 40 копійок судового збору з кожного.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а відповідач визнав позов, тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на користь держави 50 відсотків від суми судового збору, яка підлягала б сплаті при зверненні до суду, що становить 805 гривень 20 копійок.

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 623, 1054 ЦК України, ст.ст. 87-89 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 77-81, 141, 178, 263-265, 268, 273, 279 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №50745 від 24 грудня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором №401 від 16.09.2020 року в сумі 10 006,23 гривень та 250,00 гривень плати за вчинення виконавчого напису, а разом 10256,23 гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на користь держави в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ):37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету:22030106 судовий збір в розмірі 805,20 грн.

В решті відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Андріївська, 4, 4

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, місцезнаходження: місто Київ, проспект Петра Григоренка, 15, офіс 3;

Приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір Олег Вікторович, місцезнаходження: місто Івано-Франківськ, вулиця Чорновола, 4, офіс 2.

Суддя Беркещук Б. Б.