ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/254/23 Номер провадження 22-ц/814/4104/23Головуючий у 1-й інстанції Кириченко О.С. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - адвоката Томчук Дениса Сергійовича та ОСОБА_2 , ОСОБА_3

на рішення Диканського районного суду м. Полтави від 25 травня 2023 року у складі судді Кириченко О. С.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_5 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

У лютому 2023 року ОСОБА_4 через свого представника - адвоката Меркулову Н. А. звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до припинення навчання або до досягнення дочкою 23 років.

Позов мотивовано тим, що з 10.08.2002 по 12.04.2013 вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який був розірваний 12.04.2013, про що видане відповідне свідоцтво.

Від вказаного шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 15.06.2007 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 15.06.2007 до досягнення дитиною повноліття.

Вказувала, що на даний час їхня дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Харківському національному університеті радіоелектроніки, факультет комп`ютерної інженерії та управління, на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, у зв`язку з цим потребує коштів на навчання, харчування, придбання одягу, навчальної літератури, канцелярського приладдя, комп`ютерної техніки тощо.

Вказувала, що вона не в змозі надавати матеріальну допомогу самостійно, оскільки через військову агресію рф проти України втратила роботу, заробітну плату та інші доходи не отримує, що ставить її родину у скрутне матеріальне становище, адже донька знаходиться на її повному утриманні.

Із досягненням дитиною повноліття відповідач припинив виплату аліментів на її утримання, проте має заборгованість зі сплати аліментів.

Матеріальну допомогу на утримання дитини у зв`язку з навчанням не надає, хоча повинен це робити та має змогу, оскільки проходить військову службу у ЗСУ та має постійний стабільний дохід.

Рішенням Диканського районного суду м. Полтави від 25 травня 2023 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 14 лютого 2023 року і до закінчення ОСОБА_5 навчання по 30.06.2025 або до припинення нею навчання у навчальному закладі, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку.

Вирішено питання розподілу судових витрат, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

В межах суми платежу за один місяць рішення допущено судом до негайного виконання.

Рішення суду мотивовано встановленим законом обов`язком батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, на період цього навчання до досягнення ними 23-річного віку при умові матеріальної можливості надавати таку допомогу. При визначені розміру аліментів судом враховано обов`язок обох батьків надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці та можливість відповідача сплачувати аліменти в заявленому розмірі.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Томчук Д. С. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправомірність, необґрунтованість та несправедливість рішення, неповне дослідження судом доказів у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивачем не надано жодних доказів понесення інших витрат на навчання, зокрема, витрат на навчальну літературу, канцелярське приладдя, одягу, продуктів харчування, оплати проїзду та проживання тощо, крім вартості навчання, яка вказана в договорі про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 823ПК від 10.08.2021, у сумі 22 789,50 грн на рік.

Вказує, що на утриманні відповідача перебувають батьки пенсіонери ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, він добровільно надає кошти на утримання доньки, перераховуючи на їх картковий рахунок, що не було прийнято судом до уваги.

Звертає увагу на те, що судом було порушено норми процесуального права, оскільки він не міг захистити своє порушене право в суді, так як є військовослужбовцем та брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту інтересів держави та населення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 - адвокат Меркулова Н. А. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Також до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не брали участі у справі, проте вважають, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про їх права та інтереси, а тому, посилаючись на необґрунтованість та неправомірність рішення, невірну оцінку доказів у справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду скасувати.

Доводи скарги ґрунтуються на тому, що вони є пенсіонерами та перебувають на утриманні свого сина - відповідача по справі ОСОБА_1 .

Крім того вказують, що відповідач добровільно надає кошти на навчання дитини, перераховуючи на її картковий рахунок.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги представника відповідача та закриття провадження за апеляційною скаргою осіб, які не брали участі у справі, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частина четверта статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України).

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина тринадцята статті 7 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

По справі встановлено, що з 10.08.2002 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 12.04.2013, про що Відділом ДРАЦС Реєстраційної служби Шевченківського РУЮ у Харківській області видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 та зроблено відповідний актовий запис № 5.

Від вказаного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 19.02.2004 міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 15 червня 2007 року у справі № 2-232/07 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 29.05.2007 і до повноліття дитини.

З 10 серпня 2021 року ОСОБА_5 навчається на комерційній основі у Харківському національному університеті радіоелектроніки на факультеті комп`ютерної інженерії та управління денного відділення за спеціальністю КБ 125, освітня програма «Безпека інформаційних і комунікаційних систем», за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, термін закінчення навчання включно до 30.06.2025.

Дані обставини підтверджуються довідкою Харківського національного університету радіоелектроніки № 23/034 від 27.01.2023 та копією Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 823 ПК від 10.08.2021.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, встановлює обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати ними аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина третя статті 199 СК України).

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Суд першої інстанції, встановивши факт потреби повнолітньої дочки сторін у матеріальній допомозі з боку батьків та їх спроможності надавати їй утримання на період навчання, безпідставно не врахував доводи відповідача щодо належного виконання ним свого обов`язку шляхом перерахування коштів безпосередньо повнолітній дочці у розмірі, що значно перевищує заявлені позивачем потреби. Встановивши факт добровільної сплати відповідачем аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , суд не дав йому належної правової оцінки з огляду на те, що сплачених позивачем з 17.03.2022 коштів у сумі 178 000 грн є достатньо для задоволення потреб повнолітньої дочки сторін на навчання.

Наявність у позивача права самостійно звертатися до суду із позовом про стягнення на її користь аліментів ґрунтується на факті проживання дочки з нею під час навчання та несення у зв`язку з цим витрат на її утримання, що підлягає доказуванню у встановленому законом порядку.

В обґрунтування заявлених позовних вимог про стягнення на її користь аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), позивач надала Договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 823ПК від 10.08.2021.

Проте, як вбачається зі змісту цього договору, вартість освітньої послуги за весь час навчання дочки становить 91 158 грн з розрахунку 19 900 грн за 2021/2022 навчальний рік, 21 890 грн за 2022/2023 навчальний рік, 24 079 грн за 2023/2024 навчальний рік, 25 289 грн за 2024/2025 навчальний рік.

Доказів наявності інших витрат у зв`язку з навчанням дочки позивач по справі не надала та відповідних обставин суду не довела.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки позивачем не доведено потребу в утриманні дочки, у зв`язку з її навчанням, понад матеріальну допомогу, що її добровільно надає дочці відповідач, у суду відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку сплачувати аліменти ще на користь ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу).

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 за безпідставністю

В частині доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України право апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції мають учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Звертаючись до апеляційного суду із апеляційною скаргою, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посилались на те, що вони є непрацездатними особами та оскаржуваним рішенням порушуються їхні права на утримання від сина - ОСОБА_1 , проте факту перебування на утриманні відповідача не довели, оскільки сам по собі факт непрацездатності батьків не породжує виникнення у дітей обов`язку їх утримання, та не свідчить про наявність потреби у наданні матеріальної допомоги.

Обов`язок повнолітніх дочки, сина піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений у статті 51 Конституції України. Таке піклування може полягати в особистому догляді за батьками, допомозі в побуті, захисті їхніх прав та інтересів, матеріальній підтримці тощо. Необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків згідно статті 202 СК України є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі, які підлягають доказуванню.

Оскільки оскаржуваним судовим рішення питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки батьків відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не вирішувалося, відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України апеляційний суд закриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою цих осіб.

Керуючись статтями 362, 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Томчук Дениса Серігйовича - задовольнити.

Рішення Диканського районного суду м. Полтави від 25 травня 2023 року - скасувати та ухвалити по справі нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання - відмовити.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна