Провадження № 2/202/2645/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді - Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Ульянченко А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись з цим позовом до суду, позивач зазначила, що в січні 2021 року за місцем роботи - КП «Психоневрологічний центр медико-соціальної реабілітації дітей з тяжкими розладами мовлення та ураження центральної нервової системи» Дніпропетровської обласної ради» їй стало відомо про існування щодо неї відкритого виконавчого провадження №63248088 з виконання виконавчого напису №26517 від 08.09.2020 року про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості в розмірі 9 991,46 грн.

Позивач зауважує на тому, що вона не укладала жодних договорів з відповідачем, не зобов`язувалася передати чи повернути відповідачеві будь-які грошові кошти та не була обізнана про вчинення виконавчого напису №26517 від 08.09.2020 року, який видав приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С.

На черговий адвокатський запит приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. було надано копію виконавчого напису №26517 від 08.09.2020 року, копію заяви стягувача та копію постанови про відкриття виконавчого провадження №63248088.

Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження №63248088, їй стало відомо, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. перебуває виконавчий напис №26517 від 08.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Гораєм О.С., про звернення стягнення з неї, позивача, заборгованості за кредитним договором №001-03454-151014 від 15.10.2014 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків котрого, у свою чергу, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-КА від 11.08.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД». Строк платежу за Кредитним договором 001-03454-151014 від 15.10.2014 року настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 року по 14.08.2020 року. Загальна сума, що підлягає стягненню 9 991,46 грн.

Даний виконавчий напис позивач вважає таким, що не підлягає виконанню з огляду на наступне.

Позивач зазначила, що згідно зі ст. 87 Закону №3425 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, частиною першою статті 88 Закону №3425 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за у мови, що з дня виникнення права минуло не менше трьох років.

Саме такий порядок захисту прав кредиторів нотаріусами може забезпечити захист кредиторів від неповернення коштів, не допускаючи при цьому протиправного стягнення коштів.

Так само, як і Законом №3425, приписами пунктів 1.1 та 1.2 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/2 встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 3.1. та 3.2. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172.

Позивач зауважила на тому, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Тобто, на думку позивача, станом на 08.09.2020 року дату вчинення приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С. виконавчого напису №26517 кредитний договір, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не вважається документом, за котрим стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Позивач зауважує на тому, що Велика Палата Верховного суду у постанові від 15.01.2020 у справі №305/2082/14-ц зробила правовий висновок: «Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Законом України «про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Так, у позивача відсутня така заборгованість за Договором на відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та обслуговування платіжної картки №001-03454-151014 від 15.10.2014 року за період з 11.08.2020 року по 14.08.2020 року.

На думку позивача, з виконавчого напису №26517 від 08.09.2020 року не можливо встановити складові такого розрахунку (відсотки, періоди), підстав для їх нарахування (пунктів договору), у чому відмінність основного боргу від простроченого, прострочених процентів від строкових.

Так, кредитний договір, що був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

У зв`язку з наведеним, позивач просила визнати виконавчий напис за реєстровим номером 26517, вчинений 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Гораєм О.С., таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 21.07.2023 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явилася. Від представника позивача, адвоката Клочкова С.О., надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позовну заяву просив задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав.

Приватний нотаріус у судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлений.

Приватний виконавець у судове засідання не з`явилася. Про розгляд справи повідомлена. На адресу суду на виконання ухвали Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.07.2023 року надіслала належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Гораєм Олегом Станіславовичемвчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за реєстровим номером 26517, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №001-03454-151014 від 15.10.2014 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Праві Вимоги за кредитними договорами є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-КА від 11.08.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», за період з 11.08.2020 року по 14.08.2020 року в сумі 9 491,46 (а.с.11).

Згідно зі статтею 18 ЦК України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що оспорюваний виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин.

Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 08.09.2020 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 08.09.2020 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі та чи не сплив строк давності для вчинення виконавчого напису за вимогами. Також судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у наявності правовідносин між сторонами, безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено без дотримання вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів.

Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було встановлено факту безспірності заборгованості та не отримано всіх передбачених законом для цього підтверджуючих документів, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай О.С., Приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст.4, 5, 10, 12,81,259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 08.09.2020 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №001-03454-151014 від 15.10.2014 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків котрого, на підставі Договору Відступлення Праві Вимоги за кредитними договорами є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків котрого на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-КА від 11.08.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД»,за період з 11.08.2020 року по 14.08.2020 року в загальній сумі 9 491,46 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», зареєстрований в реєстрі за номером 26517, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд»(01033, м.Київ, вул.Саксаганського, буд.14, оф.301, Код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )судовий збір у розмірі 1 073(тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.