печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Козлова Р.Ю.,

при секретарі - Іваненку С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Білорусь, уродженця м. Мінськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Республіки Білорусь, уродженця м. Мінськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_4 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня подання позовної заяви до суду.

В обґрунтування позову, позивачка зазначила, що у шлюбі з відповідачем у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Після припинення фактичних шлюбних відносин дочка проживає разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні. Як зазначила позивачка, вона зі свого боку докладає усіх зусиль для забезпечення потреб дитини, але їх не вистачає для повного забезпечення потреб дочки. У свою чергу відповідач, який є батьком дитини, не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини. При цьому, вказує позивачка, відповідач є працездатною особою, може надавати матеріальну допомогу. Доходів, які отримує позивачка недостатньо для забезпечення у повному обсязі потреб малолітньої дочки. В той же час, позивачка перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Подільської районної у м. Києві державної адміністрації де їй призначено державну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. щомісячно, і тому їй як матері малолітньої дитини також необхідна допомога. Посилаючись на вищеописані обставини, позивачка просить суд задовольнити пред`явлені вимоги у повному обсязі.

До початку розгляд справи по суті від позивачки на адресу суду надійшла заява, у якій позивачка просить суд проводити розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника, пред`явлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час ат місце проведення судового засідання неодноразово повідомлявся належним чином. В матеріалах справи наявні розписки про час та місце проведення судового засідання в яких міститься власноручно поставлений підпис відповідача. Однак відповідач не повідомив суд при причини своєї неявки до суду, відзив на позов не подав, як і не подав докази на обґрунтування своїх заперечень.

За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності відповідача за наявними в матеріалах справи доказами, оскільки відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи до суду не з`явився без повідомлення поважності причин, відзиву на позов не подав та докази на його обґрунтування.

Суд дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 08 грудня 2021 року між сторонами даної справи був укладений шлюб, зареєстрований в Білоцерківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1697 від 08 грудня 2021 року. Від даного шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в м. Бельсько-Бяла (Республіка Польща).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 серпня 2023 року, яке набрало законної сили 21 вересня 2023 року шлюб між сторонами розірвано.

Як зазначає позивачка у своєму позові, дитина знаходься на її повному утриманні та проживає разом з нею, що відповідачем не спростовано.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що відповідач будучи батьком дитини, матеріальну допомогу на її утримання не надає, тим самим не виконує свого батьківського обов`язку, визначеного нормами Закону.

У відповідності до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб.

Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).

Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

У відповідності до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст. 184 СК України).

У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з 24 травня 2023 року.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

З огляду на встановлені у справі обставини, що мають юридичне значення та наведені положення Закону а також виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачкою, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 19 липня 2023 року.

Визначаючи вказаний розмір аліментів, враховує стан здоров`я позивача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є молодим працездатним чоловіком. Відомостей про незадовільний стан його здоров`я суду не надано. Окрім того, у суду відсутні дані про те, що на утриманні відповідача знаходяться інші особи, які в силу закону потребують його матеріальної підтримки.

З огляду на викладене та враховуючи часткове визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про те, що позов в цій частині підлягає задоволенню.

В обґрунтування позову в частині стягнення з відповідача аліментів на її утримання зазначає, що доходів які вона отримує недостатньо для забезпечення позивачки у повному обсязі. При цьому, позивачка перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Подільської районної у м. Києві державної адміністрації де їй призначено державну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. щомісячно, і тому їй як матері малолітньої дитини також необхідна допомога. На думку позивачки, відповідач спроможний сплачувати аліменти на її утримання у запропонованому розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Положеннями ч. 2 ст. 75 СК України, визначено, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, на яку позивачка посилається у своєму позові, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Диспозиція ст. 84 СК України визначає, що право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, а також тієї обставини, що відповідач є працездатним, даних про те, що на його утриманні перебувають інші особи, суду не надано, як і не надано доказів того що відповідач не має можливості надавати допомогу, суд приходить до висновку, що позов цій частині також є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.

Положеннями ч. 3 ст. 77 СК України визначено, що аліменти сплачуються щомісячно.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, починаючи з 19 липня 2023 року.

Оскільки позивачка згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2147, 20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 80, 84,110,112, 113, 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2,10,76-81, 141-142, 200, 263-265, 273, 430 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Білорусь, уродженця м. Мінськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, починаючи з 19 липня 2023 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Білорусь, уродженця м. Мінськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, починаючи з 19 липня 2023 року у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Республіки Білорусь, уродженця м. Мінськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 19 липня 2023 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Республіки Білорусь, уродженця м. Мінськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 19 липня 2023 року у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Республіки Білорусь, уродженця м. Мінськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 2147, 20 грн.

Повне рішення суду складено 14 листопада 2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Суддя