Справа № 372/3623/23
Провадження № 2-1367/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Лимаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів з ОСОБА_2 . Позовні вимоги мотивує тим, що 15.12.2021 року між сторонами укладено договір позики, за умовами якого відповідач зобов`язувався повернути позивачу отримані у позику грошові кошти в розмірі 500 000 доларів США у строк до 31.12.2022 року, вказане підтверджується розпискою. Оскільки відповідачем не було повернуто вказану суму в розписці, позивачу, тому позивач просив стягнути в судовому порядку з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 500 000 доларів США.

21 вересня 2023 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

21 листопада 2023 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, зазначила, що відповідач визнає факт отримання ним позики від позивача, однак через скрутне матеріальне становище виконати зобов`язання не взмозі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошей.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Судом встановлено, що згідно з розпискою відповідач ОСОБА_2 отримав у борг 500 000 доларів США від ОСОБА_1 на строк до 31.12.2022 року. Розписка датована 15.12.2021 року, містить підписи сторін. Вказаний договір оформлений відповідно до ст.1047 ЦК України в письмовій формі, що підтверджується копією розписки.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, а ст.1049 ЦК встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на досліджені судом докази, наявні у справі, суд приходить до висновку, що між сторонами в належній письмовій формі укладено договір позики, проте відповідач порушив свої зобов`язання щодо своєчасного повернення грошових коштів, вчинена сторонами письмова форма договору позики не лише є доказом факту укладення договору, а й фактом передачі грошової суми позичальнику. Своїм підписом відповідач засвідчив, волевиявлення, що відповідає внутрішній волі, умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін.

У постанові ВС від 27.11.2019 №752/19567/14-ц зазначено наступне: «за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей».

Враховуючи вищевикладені норми та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що сума боргу в розмірі 500 000 доларів США підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Доводи представника відповідача про те, що у ОСОБА_2 на разі скрутне матеріальне становище не можуть бути прийняті судом до уваги на користь відповідача, оскільки вказані обставини не звільняють його від виконання взятого на себе боргового зобов`язання перед позивачем.

Згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати .

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 89, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму боргу в розмірі 500000 (п"ятсот тисяч)доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 13420 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Проць