Справа № 591/8198/23
Провадження № 2/591/1266/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором -

встановив:

Позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 14 листопада 2017 року. Відповідач при підписанні Анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 60000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Свої зобов`язання за договором банк виконав у повному обсязі, проте ОСОБА_1 належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, станом на 01 серпня 2023 року, у загальному розмірі 132080,33 грн., що складається із заборгованості за наданим кредитом (тілом кредита) - 115042,83 грн., заборгованості по відсоткам за порушення грошового зобов`язання - 17037,50 грн., яку позивач разом судовими витратами просить стягнути з відповідача.

Представник позивача викладені у позові обґрунтування підтримав повністю, просить суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 по день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, направивши пояснення, в яких виклав свої заперечення проти позову та зазначив, що в підписаній ним Анкеті-заяві відсутні відомості щодо розміру кредиту та умов кредитування. Витяг з Умов і Правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank та Витяг з Тарифів за карткою Monobank, а саме: Чорна картка monobank, які містяться в матеріалах справи ним не визнаються та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 14 листопада 2017 року шляхом підписання Анкети-заяви. Отже і відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а фактично отримані та використані ним кошти, в добровільному порядку, повернуті позивачу в повному обсязі. А тому, просив в задоволенні заявлених позовних вимог відмовити.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 02 листопада 2023 року. Слухання справи відкладалося з різних причин.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановлені фактичні обставини, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 14 листопада 2017 року між ПАТ «Універсал Банк»(у зв`язку із зміною типу банку, змінено найменування банку з ПАТ «Універсал Банк»на АТ «Універсал Банк») та ОСОБА_1 відбулось підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг.

В підписаній відповідачем ОСОБА_1 . Анкеті-заяві відсутні відомості про те, з якими саме затвердженими Умовами і Правилами, Тарифами був ознайомлений та дав згоду відповідач, а також відсутні відомості про зобов`язання банку надати грошові кошти (кредит), не зазначено розміру кредиту та умови кредитування, зобов`язання позичальника повернути кредит та сплатити проценти, розмір кредитного ліміту, умови отримання кредиту, номеру виданої кредитної картки.

Додані банком до позовної заяви Витяг з Умов і Правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank та Витяг з Тарифів за карткою Monobank, а саме: Чорна картка monobank, ОСОБА_1 , як позичальником, не підписані.

Жодних належних та допустимих доказів, які свідчили б про ознайомлення відповідача у письмовій формі з умовами кредитування позивачем не надано.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором, станом на 01 серпня 2023 року, становить 132080,33 грн. і складається із заборгованості за наданим кредитом (тілом кредита) - 115042,83 грн., заборгованості по відсоткам за порушення грошового зобов`язання - 17037,50 грн..

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зі статті 1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Надана банком Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 14 листопада 2017 року, що підписана ОСОБА_1 , не містить ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру кредиту, порядку його погашення, строку кредитування, розміру процентів за користування кредитом, відповідальності за неналежне виконання зобов`язань, а Витяг з Тарифів за карткою Monobank та Витяг з Умов і Правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, всупереч положенням ст.ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачем не підписані і не доводять про досягнення між сторонами по справі домовленості щодо розміру процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу на умовах визначеними цими документами.

Що стосується наданого АТ «Універсал Банк» Паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank, без дати та підпису відповідача ОСОБА_1 , суд зазначає таке:

Зміст поняття паспорту споживчого кредиту розкрито законодавцем у статті 9 Закону України «Про споживче кредитування».

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Тобто ознайомлення позичальника з паспортом споживчого кредиту та його підписання свідчить про його ознайомлення з пропозиціям кредитодавця та виконання банком свого обов`язку з належного інформування клієнта про наявні кредитні портфелі, відповідно до вимог зазначеного Закону.

Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Наведена вище оцінка паспорту споживчого кредиту повністю узгоджується із правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20, провадження № 61-14545сво20, в якій Об`єднана палата Касаційного цивільного суду відступила від раніше зроблених висновків у цій категорії спорів.

Даний правовий висновок Верховного Суду знайшов своє подальше закріплення і застосування у судовій практиці суду касаційної інстанції, зокрема у постановах Верховного Суду від 15 червня 2022 року у справі № 313/181/21, провадження № 61-20039св21; від 15 червня 2022 року у справі № 383/418/20, провадження № 61-397св21; від 15 червня 2022 року у справі № 333/5483/20, провадження № 61-13959св21.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З наданої позивачем копії паспорту споживчого кредиту неможливо встановити, за яким саме договором визначаються умови за цим паспортом. Вказаний паспорт споживчого кредиту не містить посилання на конкретний договір, на номер картки або рахунку, який обслуговується.

До того ж, в Паспорті споживчого кредиту зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та можуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

Проте, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору, позивачем АТ «Універсал Банк» здійснювалось нарахування та погашення (списання) процентів не відповідно до положень частини першої статті 1048 ЦК України (на рівні облікової ставки НБУ), а у збільшеному розмірі 3,2% на місяць (38,40% на рік) та 6,4% на місяць (76,80% на рік), як договірних (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Зазначене спростовує розрахунок заборгованості позивача виконаний ним виходячи з того, що сторонами було письмово погоджено розмір процентів в самому договорі.

Щодо пред`явленої до стягнення заборгованості по договірним відсоткам за порушення грошового зобов`язання.

З розрахунку вбачається, що позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення договірні відсотки за порушення грошового зобов`язання за процентною ставкою 3,1% на місяць (37,20% на рік) у загальному розмірі 17 037,50 грн..

Вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по договірним відсоткам нарахованим за порушення грошового зобов`язання не ґрунтуються на відповідному письмовому правочині, оскільки, сама Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 14 листопада 2017 року таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами, укладено не було.

А вимоги до відповідача про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, а також трьох процентів річних від простроченої суми на підставі положень статті 625 ЦК України, які встановлені законом, не заявлялись, а суд відповідно до статті 13 ЦПК України зобов`язаний дотримуватись принципу диспозитивності цивільного судочинства, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог.

Щодо пред`явленої до стягнення заборгованості за наданим кредитом (тілом кредита).

За твердженням самого позивача, відповідачу відкрито один рахунок з встановленим кредитним лімітом на якому обліковується вся заборгованість. Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем, кожного останнього дня місяця, починаючи з грудня 2018 року і до серпня 2020 року включно, нараховувались договірні відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом, що підтверджується дев`ятою колонкою розрахунку заборгованості, яка має назву «Нараховано відсотків на залишок поточної заборгованості за кредитом». Всього позивачем безпідставно нараховано договірних відсотків на загальну суму 105041,35 грн..

Як також вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем, кожного першого дня місяця, наступного за звітним, починаючи з січня 2019 року і до вересня 2020 року включно, погашалися (списувалися) відсотки за рахунок кредита і додавалися до тіла кредита, що підтверджується десятою колонкою розрахунку заборгованості, яка має назву «Сплачено відсотків». Всього позивачем безпідставно погашено (списано) за рахунок тіла кредита договірних відсотків на загальну суму 105041,35 грн..

Крім того, такі односторонні дії позивача підтверджуються третьою та п`ятою колонкою розрахунку заборгованості де залишок поточної/простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) кожного першого числа місяця, починаючи з січня 2019 року і до вересня 2020 року включно, збільшувався на суму списаних договірних відсотків.

Такий порядок погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами між сторонами, в письмовій формі, не погоджувався, а односторонні дії позивача щодо погашення (списання) відсотків за рахунок кредита і додавання до тіла кредита не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки проценти є платою за використання кредитних коштів.

Між тим, Анкета-заява від 14 листопада 2017 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків. Тому, розрахунок позивача нарахованих і погашених (списаних) за рахунок кредита договірних відсотків є не вірним та спростовується вище зазначеним, що свідчить про необґрунтованість вимог позивача в цій частині. Разом з тим, станом на 01.08.2023 року, фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» в повному обсязі ще не повернуті.

Так, враховуючи різницю між сумою пред`явленого до стягнення тіла кредиту у розмірі 115042,83 грн. і сумою безпідставно погашених (списаних) відсотків за рахунок кредиту та доданих позивачем до тіла кредиту у загальному розмірі 105 041,35 грн., слід дійти висновку, що станом на 01.08.2023 року, заборгованість за фактично отриманою і не поверненою відповідачем сумою кредитних коштів (тіло кредита) становить 10001 грн. 48 коп.. (115042,83 - 105041,35). Позивачем належними і допустимими доказами не доведено наявності у відповідача заборгованості перед банком за фактично отриманими і не повернутими йому кредитними коштами саме у розмірі 115042,83 грн..

Проте, за час знаходження цивільної справи в провадженні Зарічного районного суду м. Суми відбулось погашення заборгованості на суму 10001,50 грн., а тому, сплачена сума враховується судом при ухваленні судового рішення.

Отже, заборгованість за наданим кредитом (тілом кредита) відсутня, а фактично отримані та використані відповідачем кошти, в добровільному порядку, повернуті позивачу в повному обсязі.

Таким чином, і відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача. Згідно з ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

На підставі викладеного, проаналізувавши надані сторонами докази, розрахунки, суд вважає, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. Оскільки, у задоволенні позову відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 509, 525, 526, 546, 549, 550, 551, 598, 599, 610, 611, 625, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити в зв`язку з необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 18 грудня 2023 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО