Справа № 453/1644/22
№ провадження 2/453/151/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И /заочне/
24 січня 2023 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Брони А.Л.,
секретаря судового засідання Корнута Т.Б.,
без учасників справи,
розглянувши у залі суду у місті Сколе Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення по сплаті аліментів,-
22.12.2022 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з останнього на свою користь на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18 313 грн. 50 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2022 року по 31.08.2022 року.
Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Брони А.Л. від 22.12.2022 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі.
Розгляд справи відбувся 24.01.2023 року без учасників справи.
Позовна заява обгрунтована тим, що рішенням Старобільського районного суду Луганської області (справа № 2-1789/10, виконавчий лист виданий 26.07.2010 року) ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відстоків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 червня 2010 року до досягнення дитиною повноліття.
Позивачка зазначає, що дочка ОСОБА_3 зареєстрована як вимушено переміщена особа та проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з введенням воєнного стану в державі, економічною кризою та зростанням цін на продукти харчування і промислові товари (одяг, взуття тощо) значно зростають затрати на утримання дитини. Практично усі матеріальні витрати позивачка змушена здійснювати самостійно, коштів не вистачає, а відповідач взагалі не приймає участі в утриманні та вихованні дочки, аліменти на утримання такої сплачує нерегулярно, внаслідок чого виникла заборгованість по їх сплаті. Відповідач, в своє чергу, є працездатною особою, інвалідом не являється, на обліку в психіатричній лікарні не перебуває. На її неодноразові звернення про надання матеріальної допомоги отримує лише негативні відповіді. Відповідач не займається матеріальним забезпеченням дитини та взагалі не приймає участі у вихованні дочки. Важливою обставиною факту формування заборгованості боржником по сплаті аліментів є його небажання сплачувати кошти та утримувати дочку. Додатково наголошує, що основна частина боргу сформована після факту збройної агресії РФ проти України та введенням воєнного стану на території України.
Доказом того, що відповідач заборгував аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 за період з 01.03.2022 року по 31.08.2022 року у розмірі 18 313,50 грн. є розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по ВП №20772566 станом на 01.09.2022 року, складений заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Дмитром Віхлінним та довідкою про неотримання аліментів.
Розмір пені, яку зобов`язаний сплатити ОСОБА_2 за період з 01.03.2022 року по 31.08.2022 року становить 19 625,97 грн. Борг по аліментах станом на 16.09.2022 року становить 18 313,50 грн. Однак, згідно ч.1 ст. 196 СК України, сума пені не може бути більшою ніж 100% заборгованості по аліментах на дитину, тобто не може становити більше 18 313,50 грн.
За таких обставин, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, позивачці дуже важко утримувати неповнолітню дочку, внаслідок чого така потребує матеріальної допомоги, а тому змушена звернутися до суду з даною позовної заявою про стягнення пені (неустойки) за прострочення по сплаті аліментів на утримання дочки.
Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подав.
На підставі ч.3 ст. 211, ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, постановляючи рішення відповідно до вимог, суд вважає, що позов слід задоволити повністю виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно з ч.1 ст. 4, ч.1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
20.09.2008 року позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 .
Судом встановлено, що рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 13 липня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено та вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Ганнусівка Новопсковського району Луганської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 21 червня 2010 року до повноліття дитини, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
На підставі вказаного рішення Старобільським районним судом Луганської області позивачці було видано виконавчий лист № 2-1789/10 від 26.07.2010 року.
Відповідно до постанови старшого державного виконавця державної виконавчої служби Новопсковського управління юстиції Шестопалової О.В. 11.08.2010 року було відкрито виконавче провадження (ВП №20772566) з виконання виконавчого листа № 2-1789, виданого 13.07.2010 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .
Як зазначає позивачка, у зв`язку з введенням воєнного стану в державі, економічною кризою та зростанням цін на продукти харчування і промислові товари (одяг, взуття тощо) значно зростають затрати на утримання дитини. Практично усі матеріальні витрати змушена здійснювати самостійно, коштів не вистачає, а відповідач взагалі не приймає участі в утриманні та вихованні дочки, аліменти на утримання такої сплачує нерегулярно, внаслідок чого виникла заборгованість по їх сплаті.
На підтвердження вказаних обставин надала суду наступні докази.
Згідно листа начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) М. Пихоніної від 29.09.2022 року №3994, на виконанні у Старобільському відділі державної виконавчої служби у Старобільському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться виконавче провадження №20772566 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .
Станом на 16.09.2022 року у боржника наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 16.09.2022 року становить 18 313,50 грн.
Наявність вказаної заборгованості відповідача перед позивачем також підтверджується довідкою про неотримання аліментів, виданою заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Д. Віхлініним.
Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах (ВП №20772566) за виконавчим листом №2-1789, наданої заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Д. Віхлініним, заборгованість боржника ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 18 313,50 грн., а саме:
-за березень 2022 року нараховано - 3052,25 грн., не сплачено - 3052,25 грн.;
-за квітень 2022 року нараховано - 3052,25 грн., не сплачено - 3052,25 грн.;
-за травень 2022 року нараховано - 3052,25 грн., не сплачено - 3052,25 грн.;
-за червень 2022 року нараховано - 3052,25 грн., не сплачено - 3052,25 грн.;
-за липень 2022 року нараховано - 3052,25 грн., не сплачено - 3052,25 грн.;
-за серпень 2022 року нараховано - 3052,25 грн., не сплачено - 3052,25 грн..
Як вбачається з наведених позивачкою вище доказів, відповідач ухиляється від виконання рішення суду та несплачує встановлених судом аліментів. Внаслідок невиконання останнім аліментних зобов`язань, у нього утворилась заборгованість, яка станом на 01.09.2022 року становить 18 313,50 грн.
Згідно ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
У відповідності до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.
Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо.
Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.
Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц, провадження № 14-37цс18, згідно якої вказано, що суд дійшов правильного висновку про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, як зазначає Велика Палата Верховного Суду, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+ … (An*1%*Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).
Частиною 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як вбачається з наданого позивачкою розрахунку розміру пені (неустойки) за несвоєчасну сплату аліментів, розмір неустойки (пені) за період з 01 березня 2022 року по 31 серпень 2022 року розрахований відповідно діючих норм законодавства та складає 19 625,97 грн. Відповідачем іншого розрахунку суду не наведено.
Вказаний розрахунок пені приймається судом до уваги, однак, відповідно до статті 196 СК України передбачено, що пеня за прострочення сплати аліментів повинна становити не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки сума заборгованості відповідача зі сплати аліментів становить 18 313,50 грн, а розрахована пеня перевищує розмір заборгованості, то з урахуванням вимог статті 196 СК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути пеню за несплату аліментів в розмірі 100% заборгованості, який визначений державним виконавцем, що становить 18 313,50 грн.
Згідно положень ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 992,40 гривень, від сплати якого позивачка звільнена при пред`явленні позову до суду.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263, 279, 280-281 ЦПК України, ст.ст. 180, 195, 196 СК України суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення по сплаті алментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , тимчасово проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2021 року по 31.08.2022 року в сумі 18 313 (вісімнадцять тисяч триста тринадцять) грн. 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 - 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. судового збору на користь держави.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , тимчасово проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя