УХВАЛА

06 грудня 2023 року м. Кропивницький

справа № 385/77/23

провадження № 22-ц/4809/1312/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Мурашка С. І.,

секретар судового засідання Діманова Н. І.,

учасники справи:

особа, яка подала скаргу - Фермерське господарство «Колос-1»,

позивач - Фермерське господарство «Олена»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Колос-1» на заочне рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 28.06.2023 у складі головуючого судді Ханас М. М.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

13.01.2023 Фермерське господарство «Олена» звернулось до суду з позовом до Фермерського господарства «Колос-1», ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.54- т.1), просило визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0796 від 23.01.2012, укладеного між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) та Фермерським господарством «Олена» (, адреса місцезнаходження: вул. Шкільна, буд. 1, м. Гайворон, Голованівський район, Кіровоградська область, 26301), у відповідній редакції.

Позовні вимоги мотивовано тим, що між Фермерським господарством «Олена» та ОСОБА_1 23 січня 2012 року було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 3,01 з кадастровим номером №:02:000:0796, що розташована на території Гайворонської міської ради Кіровоградської області, строком на 10 років. Договір зареєстрований у книзі №4 відділу Держкомзему у Гайворонському районі Кіровоградської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 12.12.2012 за №002782. Цей договір достроково не було розірвано.

У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану з 24.02.2024 внесено зміни до п/п 1 п. 27 Перехідних положень Земельного кодексу України про те, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: 1) вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану, щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення: а) державної, комунальної власності, невитребуваних, нерозподілених земельних ділянок, а також земельних ділянок, що залишилися у колективній власності і були передані в оренду органами місцевого самоврядування; б) приватної власності.

У зв`язку із такими змінами, внесеними до Перехідних положень ЗК України, ФГ «Олена» правомірно розраховувало на продовження в силу закону дії вказаного договору оренди землі на один рік,

Законом України від 19.10.2022 №2698-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель», опублікований у виданні «Голос України» 18.11.2022 №235 (набрав чинності 19.11.2022) припинено дію норми Перехідних положень ЗК України щодо пролонгації всіх договорів оренди земель сільськогосподарського призначення, які закінчилися в період воєнного стану.

ФГ «Олена» вважає, що з поважних причин порушило строк, передбачений п.3.1 Договору, та положення ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», надіславши 25.11.2022 лист ОСОБА_1 з проектом додаткової угоди та пропозицією поновити договір оренди на нових умовах.

Через електронні сервіси Держгеокадастру позивач отримав інформацію ДЗК, згідно якої 26.05.2022 право оренди на спірну земельну ділянку було зареєстроване за Фермерським господарством «Колос-1».

Позивач користувався земельною ділянкою протягом дії договору оренди від 23.01.2012 та продовжує дотепер користуватись земельною ділянкою загальною площею 3,01 га з кадастровим номером :02:000:0796, що розташована на території Гайворонської міської ради Кіровоградської області. При цьому орендар належно виконує свої обов`язки за договором (використовує земельну ділянку відповідно до цільового призначення, умов договору, сплачує орендну плату орендодавцю).

14.09.2021 від орендодавця ОСОБА_1 надійшов лист про відмову від поновлення договору оренди від 23.01.2012 з повідомленням про необхідність використання об`єкта оренди для власних потреб. Проте всупереч повідомленню ОСОБА_1 уклала договір оренди з іншим суб`єктом господарювання ФГ «Колос-1» під час дії первинного договору оренди з ФГ «Олена», що є порушенням переважного права орендаря ФГ «Олена», яке підлягає захисту відповідно до ст. 3 ЦК України.

Протягом одного місяця після закінчення строку договору і до цього часу орендодавець ОСОБА_1 не надіслала до ФГ «Олена» лист-повідомлення про заперечення в поновленні договору оренди землі. Вважає, що, якщо орендодавець відмовляється укласти додаткову угоду до договору оренди землі, обов`язковість якої визначена в ч. 8 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», чи ухиляється від її укладення, то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною такої угоди з викладенням її змісту в резолютивній частині судового рішення.

Узв`язку з тим, що за взаємною згодою відповідачів 05.01.2023 було розірвано договір оренди спірної земельної ділянки, укладений 26.05.2022 між ОСОБА_1 та ФГ «Колос-1» та 16.01.2023 проведено державну реєстрацію припинення іншого речового права ФГ «Колос-1» на цю земельну ділянку, останнім 20.02.2023 було подано клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю предмета спору (а.с.39-40), а ФГ «Олена» 12.04.2023 у своїй заяві про зміну предмету позову відмовилось від позовних вимог до відповідача ФГ «Колос-1».

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.05.2023 закрито провадження у справі за позовом Фермерського господарства «Олена» до Фермерського господарства «Колос-1» про визнання відсутнім права оренди та визнання додаткової угоди укладеною (а.с.84-85).

Заочним рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 28.06.2023 позов задоволено.

Визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0796 від 23.01.2012, укладеного між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) та Фермерським господарством «Олена» (, адреса місцезнаходження: вул. Шкільна, буд. 1, м. Гайворон, Голованівський район, Кіровоградська область, 26301), у наступній редакції:

Додаткова угода

до договору оренди земельної ділянки

від 23 січня 2012 року

(зареєстрованого у Книзі державної реєстрації договорів оренди відділу Держкомзему у Гайворонському районі Кіровоградської області 12 грудня 2012 року за №002782)

місто Гайворон «12» грудня 2022 року

Орендодавець ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , з однієї сторони, та Орендар - Фермерське господарство «Олена», , адреса місцезнаходження: вул. Шкільна, буд. 1, м. Гайворон, Голованівський район, Кіровградська область, 26301, в особі його голови Сироти Юрія Васильовича, з другої сторони, відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі» уклали цю додаткову угоду про нижченаведене:

Орендодавець - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , з однієї сторони, та Орендар - Фермерське господарство «Олена», , адреса місцезнаходження: вул. Шкільна, буд. 1, м. Гайворон, Голованівський район, Кіровоградська область, 26301, в особі його голови Сироти Юрія Васильовича, з другої сторони, згідно Договору оренди земельної ділянки від 23.01.2012 є пов`язаними відносинами оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0796, цільове призначення: 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Площа: 3,01 га.

За взаємною згодою сторони вирішили змінити у вищевказаному договорі оренди земельної ділянки пункт 3.1, виклавши його у наступній редакції:

3.1 Договір укладено терміном до 12 грудня 2032 року.

Всі інші умови Договору залишити без змін.

Ця додаткова угода складена українською мовою у двох оригінальних примірниках, по одному для кожної зі Сторін, які мають рівну юридичну силу, вступає у дію після її підписання та після державної реєстрації, є невід`ємною частиною Договору з моменту її підписання.

За орендодавця За орендаря

ОСОБА_1 Голова ФГ «Олена»

Сирота Юрій Васильович

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, щоФГ «Олена» використовує спірну земельну ділянку, лист-повідомлення та проєкт додаткової угоди надісланий позивачем до закінчення дії договору оренди, який отримано відповідачем. При цьому ОСОБА_1 відповіді на надісланий ФГ «Олена» лист не направила, тобто не висловила своїх заперечень проти продовження дії договору оренди та укладення додаткової угоди до договору, фактично маючи можливість двічі відмовитись від продовження орендних правовідносин (перший раз у місячний термін з моменту звернення орендаря, а другий протягом місяця після закінчення строку договору оренди) не здійснила жодних юридично значущих дій, спрямованих на припинення орендних правовідносин.

Суд вважав, що позивачем дотримано положень частини другої статті 33 Закону України «Про оренду землі» про необхідність надіслання листа-повідомлення з проєктом додаткової угоди задля поновлення договору оренди землі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

ФГ «Колос-1» подало до Крпопивницького апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування заочного рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 28.06.2023 і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Вказує, що спірна земельна ділянка перебуває в оренді ФГ «Колос-1»,що підтверджується інформацією Державного земельного кадастру про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки від 01.02.2023.

Суд першої інстанції не перевірив наявності речового права на вказану земельну ділянку, не залучив до участі в справі співвідповідача ФГ «Колос-1», чим порушив його права та інтереси, розглянув справу без його участі.

Суд першої інстанції розглянув справу з неналежним суб`єктним складом учасників справи.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач всупереч статей 51, 175 ЦПК України не зазначив усіх відповідачів, прав та інтересів яких може стосуватись ухвалене судове рішення, що призвело до вирішення спору з неналежним складом учасників.

Такі процесуальні недоліки на стадії апеляційного перегляду усунути неможливо, оскільки апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості залучати особу до участі як відповідача (співвідповідача).

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 30 травня 2023 року у справі за №457/748/20 (провадження № 61-5241св22), постанові від 26.01.2022 справа №917/2041/20, постанові від 30.07.2020 справа №670/23/18, постанові від 14.04.2021 справа №552/3469/18.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Представник ФГ «Колос-1» адвокат Корнійчук С. А. подав до апеляційного суду клопотання про проведення судового засідання за його відсутності (а.с.170).

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду та мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Статтею 352 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до пунктів 2, 11 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Процесуальні права та обов`язки учасників справи визначені ст. 43 ЦПК України. Зокрема, учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Водночас учасник справи зобов`язаний: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у нього докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні й достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Проаналізувавши права та обов`язки, можна дійти висновку про те, що вони кореспондуються між собою, але на рівні суб`єктивного ставлення до них учасників справи та суду.

Частиною першою статті 44 ЦПК передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до підпункту «а» пункту третього статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є неприйнятною будь-яка індивідуальна заява, подана згідно зі статтею 34, якщо суд вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ) вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників.

Процесуальні права надано законом тим особам, які беруть участь у процесі, для сприяння суду під час розгляду справ, їх правильному вирішенню. І кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, затягування розгляду, створення перешкод опоненту, тощо), вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто використовує його всупереч основним засадам цивільного судочинства, а отже, зловживає ним.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема , подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (частина друга статті 44 ЦПК України).

Частиною четвертою цієї ж статті передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).

Наведений у частині другій статті 44 ЦПК України перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер.

Вирішення питання про наявність чи відсутність факту зловживання віднесено на розсуд суду, що розглядає справу. (Постанова ВС від 24 травня 2023 року у справі № 761/14952/21 (провадження № 61-10578св22)

У вирішенні питання про визнання тих чи інших дій зловживанням процесуальними правами позиція учасника справи є важливою, але не вирішальною, оскільки законодавець відносить відповідні повноваження до виключної компетенції судів. (Постанова ВС від 05 квітня 2023 року у справі № 922/4278/21)

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ФГ «Колос-1» підлягає залишенню без розгляду з таких підстав.

Звертаючись до суду з позовом ФГ «Олена» зазначило відповідачами ФГ «Колос-1» та ОСОБА_1 .

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі, копію позовної заяви з додатками направлено відповідачам (а.с.33).

ФГ «Колос-1» 24.01.2023 отримано копії ухвали та позовної заяви (а.с.37).

З матеріалів справи вбачається, що 23.01.2012 між ОСОБА_1 та ФГ «Олена» укладено договір оренди спірної земельної ділянки строком на 10 років, зареєстрований у Державному реєстрі земель у Гайворонському районі 12.12.2012 (а.с. 13-15).

Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 21.11.2022 земельна ділянка, загальною площею 3,01 га, кадастровий номер :02:000:0796, суб`єктом права власності такої є ОСОБА_1 , передана в оренду ФГ «Колос-1», право оренди зареєстровано 26.05.2022 (а.с. 25).

20.02.2023 представником відповідача ФГ «Колос-1» адвокатом Корнійчуком С. А. до суду першої інстанції подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України (а.с.39-40). Клопотання мотивовано тим, що спір між сторонами у цій справі відсутній, оскільки договір оренди землі від 05.01.2023 укладений між ФГ «Колос-1» та ОСОБА_1 розірвано.

До клопотання додано копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 18.01.2023, згідно якого договір оренди землі від 05.01.2023 укладений між ФГ «Колос-1» та ОСОБА_1 розірвано (а.с.42).

В той же час, суду не було повідомлено, що спірна земельна ділянка перебуває в оренді у відповідача ФГ «Колос-1», про що 01.02.2023 внесено запис за №49847127 про державну реєстрацію його речового права - права оренди земельної ділянки на кадастровий номер :02:000:0796, суб`єктом права власності якої є ОСОБА_1 .

У поданій на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 28.06.2023 апеляційній скарзі ФГ «Колос-1» зазначено, що порушено його права та інтереси, оскільки останнє не було обізнане та не повідомлялося судом про розгляд справи, не було залучене співвідповідачем у справі, рішення суду ухвалене без урахування того, що спірна земельна ділянка перебуває в оренді у ФГ «Колос-1», про що надано інформацію Державного земельного кадастру щодо внесення 01.02.2023 запису №49847127 про державну реєстрацію речового права - права оренди ФГ «Колос-1» на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0796 (а.с.140-141).

12.04.2023 позивачем подано заяву про зміну предмету позову, в якій містилась заява про відмову від позовних вимог до відповідача ФГ про визнання відсутнім права оренди, зареєстрованого за ФГ «Колос-1» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - запис № 47141179 від 26.05.2022 на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0796, оскільки представником ФГ «Колос-1» надані докази про розірвання договору оренди спірної земельної ділянки, укладеного між ФГ «Колос-1» та ОСОБА_1 від 26.05.2022, в тому числі: додаткову угоду від 05.01.2023 про розірвання договору оренди землі та витяг з ДРРП про внесення запису про припинення речового права від 18.01.2023 (а.с.54-58).

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.05.2023 в задоволенні клопотання представника відповідача ФГ «Колос-1» адвоката Корнійчука С. А. про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України відмовлено (а.с.80-81).

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.05.2023 задоволено заяву ФГ «Олена» про зміну предмету позову та відмову від частини позовних вимог, закрито провадження у справі за позовом Фермерське господарство «Олена» до Фермерського господарства «Колос-1» про визнання відсутнім права оренди та визнання додаткової угоди укладеною, прийнято заяву про зміну предмета позову Фермерське господарство «Олена» до ОСОБА_2 про визнання відсутності права оренди та визнання додаткової угоди укладеною (а.с.84-85).

У матеріалах справи наявні відомості, що на момент реєстрації 01.02.2023 права оренди на спірну земельну ділянку ФГ «Колос-1» було учасником справи - залучене до участі як відповідач, активно користувалось своїми процесуальними правами, було повідомлене про судові засідання, в тому числі на дати, коли розглядались клопотання та заяви сторін про закриття провадження у справі (а.с.50, 69), 25.05.2023 отримало ухвали Гайворонського районного суду від 16.05.2023(а.с.88).

Будучи обізнаним про судовий розгляд спору між ФГ «Олена» та ОСОБА_2 щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0796, ФГ «Колос-1» не повідомило суд першої інстанції про державну реєстрацію 01.02.2023 права оренди спірної земельної ділянки на підставі укладеного між ФГ «Колос-1» та ОСОБА_2 договору оренди землі, не виконав свого процесуального обов`язку учасника справи, передбаченого п.2, 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України щодо сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подання усіх наявних у нього доказів, не приховування доказів.

Очевидно, що суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права повинен здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права, тому процесуальним законодавством передбачено, що певні процесуальні дії можуть бути розцінені як зловживання процесуальними правами, якщо відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частини третя статті 44 України).

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. Притягнення особи до відповідальності за процесуальні зловживання повинно ґрунтуватися на доказах її вини. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ чи встановлення явної неповаги до суду чи учасників справи. (Постанова ВС від 03 березня 2021 року у справі № 761/27076/19 (провадження № 61-14448св20).

Апеляційний суд вважає, що пасивна поведінка ФГ «Колос-1» щодо повідомлення суду першої інстанції усіх обставин, свідоме приховування доказів наявності у нього зареєстрованого права оренди спірної земельної ділянки, свідчить про умисне невиконання ним своїх процесуальних обов`язків учасника справи, тому подання цієї апеляційної скарги є зловживанням скаржником його процесуальним правом, невиконанням обов`язку керуватися завданням цивільного судочинства.

Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити цю скаргу без розгляду.

Керуючись ст. 44, 367, 368, 371, 381, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Колос-1» залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у порядку передбаченому ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Карпенко

С. І. Мурашко