Справа № 697/1900/22
Провадження № 2/697/121/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

16 січня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Льон О.М.

за участю секретаря с/з Чемерис Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Каневі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , якого просила визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .

Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що вона є власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . В даному житловому будинку зареєстрований також відповідач - ОСОБА_2 , який є колишнім її чоловіком та протягом останніх трьох років не проживає за зареєстрованим місцем проживання. Позивачу стало відомо, що відповідач створив нову сім`ю, де фактично ї проживає. Вважає, що відповідач втратив право користуватися житловим приміщенням, так як не проживає у ньому понад шість місяців, сторони спільним побутом не пов`язані. У добровільному порядку відповідач не знявся з місця реєстрації, що змусило її звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду та розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті суду. Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , є власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.12.2010 та Витягом про Державну реєстрацію прав №28834585 від 31.01.2011 (а.с.17,20).

Відповідно до вище вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.12.2010 вбачається, що власником іншої 1/2 частини житлового будинку житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 .

Відповідно до довідок голови квартального комітету від 14.11.2022, 16.01.2023 вбачається, що згідно відібраних пояснень у жителів вулиці (сусідів) та Домової книги на домоволодіння по АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 зареєстрований, але фактично за даною адресою не проживає з 01 лютого 2019 року (а.с.29).

Згідно рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області №697/987/19 від 29.07.2019 шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано (а.с.15,16).

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України).

Як зазначено у ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст.379 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником жила або законом.

Водночас, за змістом ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Отже, за результатами розгляду справи, судом встановлено, що цивільні права позивача порушуються відповідачем, тобто останньою створені власнику нерухомого майна перешкоди у здійсненні права власності майном, а тому права останньої підлягають захисту відповідно до ст. 391 ЦК України.

Такий висновок суду узгоджується із висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. Так, зазначено, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, пред`явивши одну з вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Слід зазначити, що відповідачем не надано до суду жодних належних, допустимих та переконливих доказів в обґрунтування заперечень проти позову.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач є власником 1/2 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 , а відповідач не є власником або наймачем даного житла, натомість, зареєстрований у даному житловому будинку, але фактично там не проживає з протягом останніх двох років.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, судом встановлено, що позивач, як співвласник житла, не може користуватися своїми правами щодо володіння, користування та розпорядження нерухомим майном, оскільки відповідач чинить їй відповідні перешкоди, враховуючи, що згода позивача на проживання відповідача відсутня, а тому суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263, 265, 280, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 таким, що втратив право користування житлом житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаюча та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий О . М . Льон