Справа№591/402/22
Провадження №2/592/126/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Катрич О.М.,

за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Хоменко Вікторія Василівна про визнання припиненим зобов`язання за іпотечним договором та зняття обтяження з об`єкта іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка через представника звернулася до суду с позовом, який мотивує тим, що 21.07.2005 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 укладено нотаріально посвідчений і зареєстрований в реєстрі за №3839 Договір іпотеки від 21.07.2005 року на надання в іпотеку нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований в реєстрі за №3839, з одночасним накладенням заборони на відчуження зазначеного в договорі нерухомого майна до припинення договору купівлі-продажу квартири з розстроченням платежу від 21.07.2005року, про що зроблено запис в реєстрі нотаріальних дій за №3840 та зареєстровано в реєстрі накладення заборон №67.

Зазначеним Договором іпотеки забезпечувалося виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором №SUH0GK00170025 від 21.07.2005 року.

Згідно заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20.02.2015 року у справі №591/8917/14-ц задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором №SUHOGK00170025 від 21.07.2005 року в сумі 6626,28 доларів США, що за курсом 12,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.10.2014року складає 85810,33грн., та 858,10 грн. повернення судового збору. Таким чином, банк, звернувшись до суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом, у такий спосіб скористався своїм правом, встановленим підпунктом а) пункту 2.3.3 Договору №SUH0GK00170025 від 21.07.2005 року, а саме зажадав від Позичальника дострокового повернення кредиту, сплати комісій й відсотків за його користування, в тому числі і тих зобов`язань, строк виконання за якими не настав. При цьому, згідно цього ж пункту Договору, та враховуючи ст.ст.212,611, 651 ЦК України, щодо зобов`язань, строк виконання яких не настав, вважається, що строк виконання настав, а отже закінчився термін дії договору кредиту. Постановою ст.державного виконавця Зарічного ВДВС у м.Суми ПСМУ МЮ (м.Суми) Трегубова О.В. від 04.10.2021 року виконавче провадження №50874626 закінчено, припинено арешт майна боржника та скасовано інші заходи примусового стягнення.

Таким чином, позичальником виконані всі зобов`язанням за Кредитним договором №SUH0GK00170025 від 21.07.2005 року, а отже, термін дії Договору іпотеки від 21.07.2005 року скінчився.

Просить суд: Визнати припиненими зобов`язання за Договором іпотеки від 21.07.2005 року, нотаріально посвідченим і зареєстрованим в реєстрі за №3839, укладеним між ЗАТ КБ «Приват Банк» (AT КБ «Приват Банк») та ОСОБА_1 . Зняти заборону на відчуження зазначеного в договорі нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , встановленої Договором іпотеки від 21.07.2005 року, Виключити з реєстру накладення заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 67 від 21.07.2005року. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються із судового збору.

Представник позивачки адвокат Талденко О.В. у судовому засіданні надала суду вступне слово, позовні вимоги підтримала з наведених у позові мотивів, після цього надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі також.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав відзив від 30.10.2022 року( копія якого у відповідності до вимог ч.4 ст. 178 ЦПК України позивачу та представнику направлена не була, доказ цього у суду відсутній), в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності та по суті спору зазначив, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 дійсно 21.07.2005 року укладено кредитний договір № SUH0GK00170025, згідно якого банк зобов`язався надати позивачу кредит у розмірі 12048.00 [Долар США] на термін до 19.07.2019 p.. а позивач зобов`язав повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку; щомісяця в період сплати, позивач мав надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Позивач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими, витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Позивач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Саме це і було встановлено заочним судовим рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 20.02.2015р.

Щодо твердження Позивача про припинення зобов`язань за договором, то наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником вчасно, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, оскільки зобов`язання залишається невиконаним. (Позиція ВС від 18 січня 2018 року по справі № справа № 309/4208/13-ц провадження № 61-1627св17) Оскільки в матеріалах справи відсутні докази того , що Позивач на сьогоднішній день сплатив заборгованість в повному обсязі, припущення Позивача про те , що кредитний договір припинив свою дію, є невірним.

Також є помилковим завіряння позивача, про те, що факт припинення кредитного договору встановлено судовим рішенням. На сьогодні відсутнє судове рішення щодо визнання кредитного договору № SUH0GK00170025 від 21.07.2005 року виконаним та припиненим. Судові рішення, що були додані Позивачем до матеріалів справи, стосуються лише факту виконання , і то не своєчасного, рішення Зарічного районного суду м.Суми від 20.02 2015р., і не містять висновків про повне припинення зобов`язання.

Звертає увагу суду, що Позивач просить визнати припиненим лише зобов"язання за договором іпотеки від 21.07.205р. Вимог про визнання припиненим зобов"язання за кредитним договором позовна заява не містить.

Вважає, що позивачем не доведено відсутність боргу перед Відповідачем, а отже вимоги щодо припинення зобов"язань за договором іпотеки є безпідставними. Решта вимог є похідними від названих вище, а отже також задоволенню не підлягають. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. (а.с. 102-103)

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено під час розгляду справи, 21.07.2005 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 укладено нотаріально посвідчений і зареєстрований в реєстрі за №3839 Договір іпотеки від 21.07.2005 року на надання в іпотеку нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований в реєстрі за №3839, з одночасним накладенням заборони на відчуження зазначеного в договорі нерухомого майна до припинення договору купівлі-продажу квартири з розстроченням платежу від 21.07.2005року, про що зроблено запис в реєстрі нотаріальних дій за №3840 та зареєстровано в реєстрі накладення заборон №67.

Зазначеним Договором іпотеки забезпечувалося виконання зобов`язань позичальника за Кредитним договором №SUH0GK00170025 від 21.07.2005 року. (а.с. 9-12)

За змістом пункту 2.3.3. зазначеного договору при виникненні кожного з наступних подій: зокрема, порушення позичальником зобов`язань, передбачених умовами даного договору, у тому числі при порушенні цільового використання коштів, банк на власний розсуд має право, зокрема, змінити умови договору зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення; при цьому згідно статей 212, 611, 651 ЦК України, щодо зобов`язань, строк виконання яких не настав, вважається, що строк настав у зазначену в повідомленні дату. На цю дату позичальник, зокрема, зобов`язується повернути банку суму кредиту у повному обсязі, винагороду й відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобов`язання за договором.

Згідно заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20.02.2015 року у справі №591/8917/14-ц задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором №SUHOGK00170025 від 21.07.2005 року в сумі 6626,28 доларів США, що за курсом 12,95 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.10.2014року складає 85810,33грн., та 858,10 грн. повернення судового збору. (а.с.13-14)

Згідно постанови Верховного Суду від 15.09.2021 року по справі №591/315/20 постанову Сумського апеляційного суду від 08 липня 2020 року в частині відмови у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми щодо не зарахування сплачених ОСОБА_1 протягом періоду з 20 лютого 2015 року до 20 жовтня 2017 року грошових коштів у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 21 липня 2005 року на виконання рішення Зарічного районного суду міста Суми від 20 лютого 2015 року у справі № 591/8917/14-ц скасувати. Ухвалу Зарічного районного суду міста Суми від 29 квітня 2020 року в частині задоволення вимог скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми щодо незарахування сплачених ОСОБА_1 протягом періоду з 20 лютого 2015 року до 20 жовтня 2017 року грошових коштів у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 21 липня 2005 року на виконання рішення Зарічного районного суду міста Суми від 20 лютого 2015 року у справі № 591/8917/14-ц, змінити, виклавши її мотивувальну частину у редакції цієї постанови. Постанову Сумського апеляційного суду від 08 липня 2020 року в частині відмови у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 про зобов`язання старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми зарахувати сплачені ОСОБА_1 за період із 20 лютого 2015 року до 20 жовтня 2017 року грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за договором від 21 липня 2005 року відповідно до наданих нею державному виконавцю платіжних документів у рахунок виконання рішення Зарічного районного суду міста Суми від 20 лютого 2015 року у справі № 591/8917/14-ц, змінити, виклавши її мотивувальну частину у редакції цієї постанови. Зі змісту цієї постанови касаційної інстанції вбачається. що у відповіді боржнику від 27 грудня 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що рішення суду є виконаним і сума заборгованості за судовим рішенням є погашеною, однак існує непогашена заборгованість за кредитним договором. (а.с. 16-22) Постановою ст.державного виконавця Зарічного ВДВС у м.Суми ПСМУ МЮ (м.Суми) Трегубова О.В. від 04.10.2021 року виконавче провадження №50874626 закінчено, припинено арешт майна боржника та скасовано інші заходи примусового стягнення. Як убачається зі змісту рішення Печерського районного суду міста Києва від 11.2019 року по справі №591/2492/19-ц, судом було встановлено та роз`яснено, що AT КБ «Приват Банк», звернувшись до суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом, у такий спосіб скористався своїм правом, встановленим підпунктом а) пункту 2.3.3 Договору №SUH0GK00170025 від 21.07.2005 року, а саме зажадав від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати комісій й відсотків за його користування, в тому числі і тих зобов`язань, строк виконання за якими не настав. При цьому, згідно цього ж пункту Договору, та враховуючи ст.ст.212, 611, 651 ЦК України, щодо зобов`язань, строк виконання яких не настав, вважається, що строк виконання настав, а отже закінчився термін дії договору кредиту, при цьому посилаючись на правові позиції Великої Палати ВС від 28.03.2018 року № 14-10цс18, від 04.07.2018 року № 310/11534/13-ц (а.с.23-25)

12.10.2021 року ОСОБА_1 звертається з заявою до керівника АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на вищевказані обставини та просить зняти заборону на відчуження нерухомого майна з кв. АДРЕСА_1 , що належить їй на праві власності. (а.с. 26)

26.10.2021 року від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла відповідь, в якій вказано, що на дату звернення банком до суду із позовною заявою про стягнення суми заборгованості за кредитом №SUHOGK00170025 від 21-07-2005р. існувала певна сума заборгованості, що була обчислена відповідно до розрахунку суми заборгованості станом на конкретну дату. Оскільки на дату звернення банком до суду, а також впродовж строку від дати звернення до суду до дати повного виконання рішення суду зобов`язання за кредитним договором не було виконано повністю (не повернута вся сума отриманого кредиту і відсотки за його користування а також інші передбачені договором суми) - на неповернену суму кредиту продовжували нараховуватися відсотки за його користування. Як наслідок, незважаючи на виконання рішення суду і погашення суми боргу, обчисленої на дату звернення банком до суду - на даний час за даним кредитним договором існує заборгованість. Як буде сплачена заборгованість, так і буде закритий договір та знято обтяження з нерухомості. (а.с.27-28)

Слід зазначити, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не надало суду розрахунок (суму) заборгованості за кредитним договором на підтвердження своїх доводів та на спростування доводів позивачки разом із відзивом, а обмежився загальною фразою про наявність заборгованості.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора, як позивача, забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі висновки щодо застосування вказаних норм права відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 провадження № 14-10 цс 18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц провадження № 14-154 цс 18.

Таким чином, банк, звернувшись до суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом, у такий спосіб скористався своїм правом, встановленим підпунктом а) пункту 2.3.3 Договору №SUH0GK00170025 від 21.07.2005 року, а саме зажадав від Позичальника дострокового повернення кредиту, сплати комісій й відсотків за його користування, в тому числі і тих зобов`язань, строк виконання за якими не настав. При цьому, згідно цього ж пункту Договору, та враховуючи ст.ст.212,611, 651 ЦК України, щодо зобов`язань, строк виконання яких не настав, вважається, що строк виконання настав, а отже закінчився термін дії договору кредиту. Тобто, банк змінив строк виконання основного зобов`язань за кредитним договором, а також ПАТ КБ «ПриватБанк» вимоги до ОСОБА_1 відповідно до положень частини другої статті 625 ЦК України не заявлялися.

Враховуючи викладене, на думку суду, ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором №SUHOGK00170025 від 21-07-2005р. виконано, що підтверджено вищепереліченими доказами та оскільки основне зобов`язання позивача за кредитним договором припинено, тому відповідно до положень частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека також припинилась, унаслідок чого наявні підстав для зняття заборони на відчуження спірного нерухомого майна, яке було предметом іпотеки, та зняти заборону на відчуження зазначеного в договорі нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , встановленої Договором іпотеки від 21.07.2005 року. Виключити з Реєстру накладення заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 67 від 21.07.2005 року, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 1 984 грн. 80 коп., сплачений при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст. 13, 76, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Хоменко Вікторія Василівна про визнання припиненим зобов`язання за іпотечним договором та зняття обтяження з об`єкта іпотеки задовольнити.

Визнати припиненими зобов`язання за Договором іпотеки від 21.07.2005 року, нотаріально посвідченим і зареєстрованим в реєстрі за № 3839, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 .

Зняти заборону на відчуження зазначеного в договорі нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , встановленої Договором іпотеки від 21.07.2005 року.

Виключити з Реєстру накладення заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 67 від 21.07.2005 року.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 984 грн. 80 коп., сплачений при подачі позову до суду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Катрич