Справа № 572/2312/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2023 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ШЕВНІ І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу №572/2312/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОРГАН ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ САРНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований із ОСОБА_4 28 серпня 2017 року Виконавчим комітетом Великовербченської сільської ради Сарненського району Рівненської області, актовий запис №11, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_5 ». Крім цього, позивач просить визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із матір`ю, ОСОБА_3 , вирішивши питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем в позовній заяві вказано, що сторони по справі перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 28 серпня 2017 року Виконавчим комітетом Великовербченської сільської ради Сарненського району Рівненської області, про що складено актовий запис №11. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до змісту позовної заяви протягом останніх двох років стосунки між подружжям поступово погіршувались, що призвело до остаточного припинення між подружжям шлюбних відносин.

Позивач вказує, що відносини не склалися в силу різних поглядів на життя та протилежних поглядів на шлюб. На думку ОСОБА_3 вказані обставини є наслідком поведінки відповідача, який нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення у сім`ї доброзичливої атмосфери, через що між подружжям постійно виникали сварки, які негативно впливали на дітей.

Внаслідок вказаних вище обставин, стосунки між сторонами по справі припинені, подружжя проживає окремо, спільного господарства не веде, а тому збереження шлюбу є недоцільним.

Крім цього, ОСОБА_3 зазначає, що неповнолітня дитина сторін по справі проживає із нею та перебуває на її утриманні, однак, між сторонами існують певні суперечки щодо того з ким саме із батьків має проживати дитина. Позивач вказує на те, що вона створила належні умови для проживання дитини, з якою існують добрі взаємні відносини, тому просить визначити місце проживання дитини сторін по справі сина ОСОБА_7 , з матір`ю.

Позивач в судове засідання подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання також подав письмову заяву, якою заявлені до нього вимоги визнав повністю, не висловив заперечень щодо вимог позивача.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Сарненської міської ради, у судове засідання подав письмову заяву, якою просив здійснювати судове провадження у його відсутності, вказував, що жодна із сторін не зверталась до цієї особи з метою отримання відповідного висновку органу опіки та піклування з цього питання.

Сторонами та представником органу опіки та піклування заявлені клопотання про розгляд справи у їх відсутності, які судом задоволені.

Інших клопотань сторонами та представником третьої особи заявлено не було.

Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин, пов`язаних із розірванням шлюбу та визначенням місця проживання неповнолітньої дитини.

Вказані правовідносини регулюються нормами СК України.

Згідно із ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 28 серпня 2017 року, згідно із яким цього ж числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Великовербченської сільської ради Сарненського району Рівненської області, про що зроблено актовий запис №11.

Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя.

Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені.

Згідно із ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Подружжя має спільну неповнолітню дитину : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено судом із змісту позовної заяви та підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження дитини (серії НОМЕР_2 від 26 жовтня 2018 року). Крім цього, позивач має також неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 29 травня 2014 року.

Однак, жодна із сторін не виявила бажання до примирення.

Крім цього, частиною 2 статті 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи наведене вище, зазначені позивачем у позовній заяві обставини, тривалість часу, протягом якого у подружжя існують непорозуміння, а також з урахуванням відсутності бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача суд вважає, що надання сторонам строку на примирення є недоцільним, а тому позов ОСОБА_3 в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Також, позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане внаслідок реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 ».

Вказані правовідносини регулюються ст.113 СК України, якою встановлено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач виявила бажання залишити прізвище, отримане внаслідок реєстрації шлюбу.

Із дослідженого судом свідоцтва про шлюб від 28 серпня 2017 року судом встановлено, що позивач дійсно після одруження змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_5 », а тому ця вимога також підлягає до задоволення.

Крім цього, позивач просить визначити місце проживання неповнолітньої дитини.

В ході судового провадження встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України - якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

В даному випадку судом приймається до уваги той факт, що дитина сторін по справі є малолітньою, через що розлучення з матір`ю може негативно вплинути на її психологічний стан.

Крім цього, судом приймається до уваги та обставина, що дитина на даний час проживає із матір`ю, а тому враховуючи вік дитини, сталість побуту за місцем постійного перебування дитини, суд вважає, що відсутні підстави для зміни місця проживання дитини сторін по справі.

Також, відповідачем, у відповідності до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, якою визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом - не надано заперечень щодо вимог позивача, а також доказів на їх підтвердження, через що позов ОСОБА_3 в цій частині також підлягає до задоволення.

Також, позивач просить вирішити питання розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки суд дійшов висновку щодо обгрутованості заявлених позивачем вимог, слід стягнути з відповідача на користь позивача 992 грн. 40 коп. сплаченого судового збору, оплата якого доводиться квитанцією №56 від 15 серпня 2022 року та 992 грн. 40 коп., відповідно до квитанції №45 від 14 листопада 2022 року.

На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112,161 СК України, керуючись ст.ст. 81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (жительки АДРЕСА_1 Сарненського районного суду Рівненської області, зареєстрована по АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (жителя АДРЕСА_2 ), третя особа ОРГАН ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ САРНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ (м.Сарни вул.Широка,31 Рівненської області) про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , зареєстрований 28 серпня 2017 року Виконавчим комітетом Великовербченської сільської ради Сарненського району Рівненської області, актовий запис №11 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу - ОСОБА_1 , залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із матір`ю - ОСОБА_10 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1984 грн. 80 коп. понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: