Справа № 386/19/23
Провадження № 2-о/386/6/23
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

09 січня 2023 року смт. Голованівськ

Суддя Голованівського районного суду Кіровоградської області

Гут Ю. О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа Побузька селищна рада Голованівського району Кіровоградської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , 06.01.2023 звернувся до суду із заявою про про встановлення факту що має юридичне значення. Представник заявника в заяві просить встановити факт про те, що ОСОБА_2 здійснює постійний догляд за ОСОБА_3 .

Заява підлягає залишенню без руху, оскільки під час вивчення заяви та доданих до неї документів встановлено, що заяву подано без додержання вимог, зазначених у ст. 62 , ч. 5 ст. 95 , ч.3 ст.ст. 175, 177, 318 ЦПК України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року вказано, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам заяви щодо її змісту.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в заяві повинен бути зазначений виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно частин 1, 2 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Статтею 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" визначено, що обмеження життєдіяльності - це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами.

Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із значно вираженою важкістю, функціональними порушеннями в організмі, зумовленими професійним захворюванням, травмою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати туалет, потребують допомоги при прогулянках тощо).

У заяві ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 єдиний здійснює постійний догляд за ОСОБА_3 , однак до заяви не надає докази що підтверджують викладені в заяві обставини, а саме: Акт про встановлення факту спільного проживання та здійснення догляду; не зазначає свідків, що можуть підтвердити даний факт, а також в заяві не зазначає з якого періоду здійснює такий догляд.

Заявнику, в разі потреби, необхідно додати до заяви заяву про виклик свідків, яка повинна відповідати вимогам ст. 91 ЦПК України.

В заяві містить зазначення заінтересованої особи по справі Побузьку селищну раду Голованівського району Кіровоградської області, однак не містить обґрунтування залучення до справи зазначеної заінтересованої особи.

Також, заявнику необхідно, відповідно до п. 8 та 10 ч. 3 ст.175 ЦПК України, вказати перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім цього, в порушення ч. 1 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України, в контексті ч.ч.2, 4, 5 ст.95 ЦПК України, представником заявника до примірника заяви, призначеної для суду, долучено в якості доказів копії письмових документів, які не засвідчені належним чином, а саме відсутня дата засвідчення копії, а також не додано копію заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, для заінтересованої особи.

Також, в порушення ст. 62 та ч.7 ст. 177 ЦПК України, представником заявника не додано документ, що підтверджує його повноваження, а саме: довіреність або ордер .

Слід зазначити, що зазначені в ухвалі суду недоліки поданої заяви не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, суддя зазначає, що заявнику представнику заявника необхідно уточнити свої вимоги, зазначені у прохальній частині заяви про встановлення юридичного факту, з урахуванням вищенаведеного.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 258-261, 285, 363 ЦПК України, суддя

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа Побузька селищна рада Голованівського району Кіровоградської області, про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Надати представнику заявника строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання представником заявника копії ухвали.

Роз`яснити представнику позивача , що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута представнику, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Копію ухвали суду надіслати представнику заявника.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Гут Ю. О.