Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5133/22
Провадження № 2/711/165/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Булгакової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Дубини В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Жорнік М.О., звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.11.2022 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

12.12.2022 через систему «Електронний суд» від представника ОСОБА_4 адвоката Ан І.М. надійшла заява, в якій вона просила залишити без розгляду позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, у зв`язку з розглядом іншим судом іноземної держави (судом ОСОБА_6 , Румунія) справи між тими самими сторонами, з того самого предмету та підстав.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат Жорнік М.О. заперечувала щодо залишення позову без розгляду. Пояснила, що відповідач має посвідку на постійне місце проживання в Україні та з 20.05.2019 проживав за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою також проживає позивач ОСОБА_3 та малолітня донька сторін - ОСОБА_5 . Положеннями статті 28 Договору між Україною та Румунією про правову допомогу та правові відносини в цивільних справах передбачено, що правовідносини між батьками та дітьми визначаються законодавством тієї Договірної Сторони, громадянином якої є дитина. Згідно довідки УДМС України в Черкаській області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України з моменту її народження. На підставі викладеного вважає, що заява про залишення позову без розгляду не підлягає до задоволення.

Представник ОСОБА_4 адвокат Чугуєнко Д.В. заяву про залишення позовної заяви без розгляду підтримав, з підстав викладених у заяві. Додатково пояснив, що малолітня ОСОБА_5 є не лише громадянкою України, а й громадянкою США. Рішенням румунського суду тимчасово, як захід забезпечення позову, визначено місце проживання дитини в Румунії та заборонено їй залишати територію країни. ОСОБА_3 , діючи протиправно, порушуючи закони Румунії та піддаючи дитину невиправданому ризику заподіяння їй шкоди на території країни де ведуться бойові дії, змінила місце проживання дитини на територію України. Таким чином, на даний час дитина проживає разом з матір`ю протиправно, компетентним судом Румунії вже розглядається справа про стягнення аліментів, провадження в якій відкрито ще в червні 2022 року, позивач звернулася до суду з даним позовом в жовтні 2022 року, тому національний суд не має права розглядати дану справу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши клопотання та додані до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно зі статтею 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У міжнародному праві категорія «підсудність» застосовується для визначення розподілу як компетенції між судами існуючої в державі системи розгляду цивільних справ, так і компетенції судів щодо вирішення справ з іноземним елементом, тобто міжнародної підсудності.

Вирішуючи питання про підсудність справ з іноземним елементом, суди України відповідно до вимог статей 2, 497 ЦПК України повинні керуватися нормами Закону України «Про міжнародне приватне право» та нормами відповідних міжнародних договорів.

Так, статтею 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися. Суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у суді чи іншому юрисдикційному органі іноземної держави є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав та про наявність таких підстав суду стало відомо до відкриття провадження у справі. Суд залишає позов без розгляду, якщо після відкриття провадження у справі буде з`ясовано, що у суді чи іншому юрисдикційному органі іноземної держави є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно положень статті 21 Договору між Україною та Румунією про правову допомогу та правові відносини в цивільних справах, ратифікованого Законом № 2822-ІV від 07.09.2005, який набрав чинності для України 30.10.2006, компетенція суду щодо розгляду цивільних справ визначається відповідними положеннями цього Договору. Якщо порушено справу з того самого предмета і з тих самих підстав між тими самими сторонами у двох судах, при цьому кожен перебуває на території другої Договірної Сторони, при чому справу порушено відповідно до положень цього Договору, то суд, що порушив справу пізніше, закриває справу після отримання підтвердження того, що суд, який порушив справу раніше, оголосив свою компетенцію.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 01.03.2016 між громадянкою України ОСОБА_3 та громадянином США ОСОБА_4 було укладено шлюб, від якого у подружжя народилась донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії довідки № 242/18 від 20.04.2018, виданої УДМС України в Черкаській області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України.

В той же час, зі змісту рішення суду м. Ватра-Доней від 22.07.2022 та пояснень сторін встановлено, що неповнолітня ОСОБА_5 має подвійне громадянство, а саме українське та американське.

13.10.2022 ОСОБА_3 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що їх малолітня дитини проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач жодним чином не бере участі в її утриманні.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.11.2022 вищевказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

Однак, як вбачається з належно завіреного перекладу з Румунської мови сертифікату суду м. Ватра-Доней, повіт Сучава, Румунія, 28.06.2022 в судовому реєстрі зареєстрована справа № 1121/334/2022, предметом якої є «розлучення», за позовом ОСОБА_7 , американського громадянина, який проживає у АДРЕСА_2 до відповідачки ОСОБА_3 , громадянки України, яка проживає в АДРЕСА_2 . Предметом розгляду справи є: розірвання шлюбу між сторонами, встановлення місця проживання неповнолітньої дитини, спільне здійснення батьківських повноважень, зобов`язання відповідачки сплачувати аліменти на користь неповнолітньої дитини.

Окрім того, наявне рішення суду м. Ватра-Доней від 22.07.2022, яким вжито тимчасові заходи до вирішення справи про розірвання шлюбу, а саме: встановлено місце проживання неповнолітньої ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивач ОСОБА_7 за адресою в муніципалітеті АДРЕСА_2 , повіт Сучава; заборонено пересування неповнолітньої ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України, відповідно, виїзд неповнолітньої дитини з Румунії в Україну у супроводі відповідачки. Вказане рішення діє до остаточного вирішення справи № 1121/334/2022 суду м. Ватра-Доней.

Положенням пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав розглядається в іншому суді.

Посилання представника позивача на положення статей 66, 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» та статтю 28 Договору між Україною та Румунією про правову допомогу та правові відносини в цивільних справах, як на підставу визначення підсудності справи про стягнення аліментів суду України, суд не приймає до уваги, оскільки на час відкриття провадження судом м. Ватра-Дорней обидві сторони мали право проживання на території суду, тому ОСОБА_4 і звернувся для розгляду спору до компетентного суду за місцем фактичного перебування. Позивач ОСОБА_3 звертаючись до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дитини знала, що в провадженні суду м. Ватра-Доней вже розглядається справа, предметом якої є, в тому числі, стягнення аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_5 , компетенцію суду м. Ватра-Дорней щодо розгляду справи не оскаржувала.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 257 ЦПК України, слід залишити без розгляду, оскільки у провадженні іншого суду м. Ватра-Доней, повіт Сучава, Румунія, перебуває справа між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 2, 247, 257, 497 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, яким ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 27.01.2023.

Головуючий: Г. В. Булгакова