Справа № 945/2099/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2023 року смт Веселинове
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Тустановського А.О.,
за участю секретаря Щербини О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,
16 жовтня 2023 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області за підсудністю з Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_2 зазначила, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» та ОСОБА_3 (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3014/227/008049. Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом TOYOTA, НОМЕР_1 . У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.
09.12.2021 року відбулась дорожньо транспортна пригода за участю транспортного засобу TOYOTA, НОМЕР_1 , та транспортного засобу OPEL, НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
Відповідно до постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.02.2022 року по справі № 362/6724/21 відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
До ПрАТ «СК «Універсальна» із заявою про настання страхового випадку звернулась потерпіла особа, тому здійснили виплату страхового відшкодування згідно страхового акту № 111752/1 у розмірі 37 470,35 грн.
Цивільно-правова відповідальність на момент настання ДТП відповідача не була застрахована. Отже, на підставі вище зазначеного, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за настання шкоди внаслідок ДТП нанесеної потерпілому.
Таким чином, у розумінні ст. ст. 993, 1187, 1194 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього. Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача завдані збитки в розмірі 37 470,35 грн. та судовий збір.
Ухвалою суду від 17.10.2023 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового засідання.
25.11.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового засідання.
Позивач ПАТ « Страхова компанія «Універсальна» та представник позивача Хаєцька О.С. судове засідання не з`явилися, про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В позовній заяві зазначено про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений через оголошення, опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України та направлено на його адресу судову кореспонденцію, яка повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
19.12.2023 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 08 вересня 2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» та ОСОБА_3 було укладено Договір (Сертифікат/заява акцепт) № 3014/227/008047 добровільного страхування наземного транспорту. Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом TOYOTA, НОМЕР_1 . У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. Строк дії договору з 00 год. 00 хв. 09 вересня 2021 року до 24 год. 00 хв. 08 вересня 2022 року (а.с. 6-15).
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України (ЦК України далі по тексту) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно з ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
На підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за нанесену шкоду внаслідок ДТП нанесеної потерпілому.
12 вересня 2022 року ОСОБА_3 звернувся з заявою до ПрАТ «СК «Універсальна» про виплату страхового відшкодування (а.с. 33).
Відповідно до страхового акту № 111752/1 ПрАТ «СК «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 37 470,35 грн. (а.с. 30, 31)
Згідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.
Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Позивачем Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Універсальна" при подачі позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2684 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 4040 від 31 серпня 2023 (а.с.4).
Таким чином з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 2684,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 12, 13, 137, 141, 206, 258-260, 263-265 ЦПК України , суд
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 19 грудня 2023 року.
Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області А.О. Тустановський