РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого судді - Зуєвич Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (участі) учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; адреса представника: АДРЕСА_2 ) до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» /далі - ПрАТ «СК «Провідна»/ (; адреса: 03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 25) про стягнення штрафних санкцій,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

29.06.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 22.06.2021, за підписом представника позивача - адвоката Селітренікова Л.М. (діє на підставі ордеру), в якій ставиться питання про стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі - 105 849,37 грн, інфляційних - 97 676,73 грн, 3 % річних - 43 800,07 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 06.09.2021 зазначену позовну заяву було залишено без руху, оскільки, подана заява не відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

23.12.2021 до суду від представника позивача надійшла заява з додатками на виконання вимог ухвали суду від 06.09.2021.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17.01.2022 вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження).

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08.07.2022 провадження у даній справі № 760/23024/21 (провадження № 2/760/9867/21) було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 760/10873/19 (провадження № 2/760/4415/22) за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «СК «Провідна» про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування.

13.09.2023 до суду надійшло клопотання позивача, датоване 08.09.2023, про відновлення провадження у справі, оскільки 19.04.2023 Солом`янський районний суд міста Києва ухвалив рішення у справі № 760/10873/19, яким: позов ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА», третя особа приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АЛЬЯНС», про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування, - задоволено частково; стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» на користь ОСОБА_1 суму невиплаченої частини страхового відшкодування в розмірі 274 722,37 грн.

Крім того, 12.09.2023 до суду надійшла заява позивача, датована 08.09.2023 про зменшення розміру позовних вимог за змістом якої позивач просить: стягнути з ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПРОВІДНА на користь ОСОБА_1 305 212,61 грн, що складається із: 100 548,39 грн - пені; 163 308,34 - інфляційних витрат; 38 882,62 грн - 3% річних від простроченої суми, 2 473,26 грн - судовий збір (а.с. 63-64).

В обґрунтування такої заяви вказано, що 30.08.2023 ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПРОВІДНА» погодившись з рішенням по справі № 760/10873/19 виконала рішення Солом`янського районного суду міста Києва по справі № 760/10873/19, сплативши ОСОБА_1 274 722,37 грн страхового відшкодування та витрати на правову допомогу та витрати на проведення експертизи. Внаслідок зменшення суми страхового відшкодування, що підлягає виплаті із 578 411,84 грн на 274 722,37 грн та тривалого розгляду справи № 760/10873/19, змінився період та сума для нарахування інфляційних витрат, 3% річних, пені. Станом на 30.08.2023 сума нарахованих штрафних санкцій відповідачу складає 302 739,35 грн, що складається із: 100 548,39 грн - пені; 163 308,34 грн - інфляційних витрат; 38 882,62 грн - 3% річних від простроченої суми. Таким чином, сума позовних вимог підлягає зменшеною із 331 536,80 грн на 302 739,35 грн.

Судом враховано, що п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України передбачено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Таким чином розгляд справи відбувався з урахуванням відповідної заяви позивача.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22.09.2023 провадження у даній цивільній справі поновлено.

За змістом довідки про доставку електронного документу, ухвала від 22.09.2023 доставлена до електронного кабінету ПрАТ «СК «Провідна» 26.09.2023 (а.с. 74). Крім того, в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення, з якого вбачається вручення ухвали суду від 22.09.2023 представнику ПрАТ «СК «Провідна» 18.10.2023 (а.с. 75).

Чинним процесуальним законодавством передбачено два способи надсилання судового рішення - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС. Відповідний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 904/688/19, від 06.04.2023 у справі № 920/605/22, від 29.06.2022 у справі № 906/184/21, від 02.11.2022 у справі № 910/14088/21, від 29.11.2022 у справі № 916/1716/20.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Обґрунтування позову

Свої вимоги позивач обґрунтовує, зокрема, тим, що 19.01.2018 між ОСОБА_1 , як фізичною особою та власником майна (далі - Страхувальник) та ПрАТ «СК «Провідна» (далі - Страховик) було укладено Договір добровільного страхування майна № 11/1164258/2504/18 за програмою «ПРОВІДНА БІЗНЕС «Майно», відповідно до якого було застраховано лазню у ресторанному комплексі "Хутір Рибацький", що знаходиться за адресою с. Хвилівка, Ніжинського району Чернігівської області від ризиків «Вогонь», «Стихійні явища», «Вплив рідини», «Протиправні дії третій осіб» (п. 5.11 Договору) з страховою сумою 1 500 000,00 грн. Безумовна франшиза: 15 000,00грн.

Позивач стверджує, що страховий платіж, визначений страховою компанією, ним повністю сплачений.

Зі слів позивача, керуючись п. 10.4.2 Договору страхування представник Страховика перед укладенням Договору здійснив огляд з фотографуванням та перевірив стан застрахованого майна після чого було Страховиком погоджено вартість майна у розмірі страхової суми 1 500 000,00 грн.

Як зазначає позивач, 02.09.2018 о 18. год. 50 хв. за адресою: АДРЕСА_3 стався страховий випадок (пожежа), внаслідок якого повністю було знищено застраховане майно.

Як вказується у позові, на виконання вимог п. 11.1.4 Договору добровільного страхування майна, позивачем було своєчасно вжито заходи для рятування застрахованого майна та повідомлено ПрАТ «СК «Провідна» про страховий випадок, в тому числі компетентні органи, а також в зазначені строки подано всі необхідні документи для здійснення виплати страхового відшкодування.

Зі слів позивача, 12.09.2018 від ПрАТ «СК «Провідна» з метою визначення розміру матеріального збитку прибув експерт, який безперешкодно оглянув місце страхового випадку та зафіксував розміри збитків.

Позивач зауважує, що 22.11.2018 до ПрАТ «СК «Провідна» подано заяву про виплату страхового відшкодування, а 11.12.2018 на підставі Договору страхування майна № 11/1164258/2504/18, ПрАТ СК «Провідна» здійснила страхову виплату в сумі 658 020,09 грн. При цьому від страхової компанії надійшов лист від 19.12.2018 № 17-12/13015 відповідно до якого відповідачем при розрахунку суми відшкодування було встановлено розмір матеріального збитку в сумі 1 683 272,00 грн та було застосовано коефіцієнт пропорційності 53,01%, який отримано шляхом розділення страхової суми за договором страхування до дійсної вартості майна на дату завдання збитків.

Разом з тим, у позові вказується, що за змістом Звіту про оцінку, зробленого експертом на замовлення ПрАТ «СК «Провідна», дійсна вартість майна на дату завдання збитку становить 2 829 544,00 грн, вартість матеріального збитку 1 683 272,00 грн. Крім того, в листі зазначено, що у зв`язку з тим, що на момент розгляду страхового випадку ПрАТ «СК «Провідна» отримало підтвердження від ПрАТ «СК «АЛЬЯНС» про наявність Договору № 21.0019665.03 від 09.08.2018 добровільного страхування майна та добровільного страхування від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ, між ПрАТ «СК Провідна» та ПрАТ «СК «АЛЬЯНС» письмово було досягнуто домовленості стосовно частки (долі) у страховому відшкодуванні. Частка (доля) ПрАТ «СК «Провідна» у страховому відшкодуванні становить 46,73% (або 673 020,09), за вирахуванням франшизи згідно умов Договору в сумі 15 000,00 грн та становить 658 020, 09 грн.

При цьому, в позові наголошується, що сума страхового відшкодування, яка була сплачена страховою компанією, була визначена в односторонньому порядку, без погодження з позивачем.

Крім того, у позові зазначається, що 20.12.2018 за вих. № 1721 від ПрАТ «СК «АЛЬЯНС» на електронну пошту надійшов лист (повідомлення), в якому зазначено, що вартість збитку, оціненого страховою компанією ПрАТ «СК «АЛЬЯНС» невідомо яким чином складає 530 870,16 грн, франшиза за договором страхування становить 2% (або 36 092,48 грн), сума страхового відшкодування становить 494 777,68 грн. На підставі того, що має місце подвійне страхування, між ПрАТ «СК «АЛЬЯНС» та ПрАТ «СК ПРОВІДНА» було погоджено частки (долі) увиплаті страхового відшкодування у розмірах 53,27% частка ПрАТ «СК «АЛЬЯНС» та 46,73% частка ПрАТ «СК Провідна». Таким чином сума страхового відшкодування, яка має бути сплачена ПрАТ «СК «АЛЬЯНС» становить 263 568,07 грн.

Позивач акцентує, що 11.01.2019 ПрАТ «СК «АЛЬЯНС» було здійснено виплату страхового відшкодування позивачу лише в сумі 263 568,07 грн у зв`язку з іншими умовами страхування, які не передбачають повного відшкодування збитків.

Позивач звертає увагу на те, що 03.01.2019 направив відповідачу заяву про доплату страхового відшкодування, що підтверджується фіскальним чеком та повідомленням про вручення. У відповідь на лист позивача, відповідач надав відповідь 18.01.2019 № 17-12/458 про те, що ПрАТ «СК «Провідна» здійснила виплату страхового відшкодування у повному обсязі та відповідно не має правових підстав для перегляду прийнятого рішення щодо додаткового відшкодування.

Таким чином, як підкреслює позивач, страховик відмовився переглядати своє незаконне рішення фактично ігноруючи доводи позивача щодо помилкових висновків експерта, та ігноруючи наданий висновок іншого незалежного експерта про дійсну вартість застрахованого майна.

Щодо правової позиції відповідача

Станом на день винесення рішення відзив на позовну заяву не надійшов.

При цьому матеріали справи містять рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з якого вбачається що відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі, яка направлялась судом разом з копією позову та доданих до нього документів, 11.02.2022 (а.с. 54).

Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.01.2018 між ОСОБА_1 , як фізичною особою та власником майна, та ПАТ «СК «Провідна» було укладено Договір добровільного страхування майна № 11/1164258/2504/18 за програмою «ПРОВІДНА БІЗНЕС «Майно», відповідно до якого було застраховано лазню у ресторанному комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою с. Хвилівка, Ніжинського району Чернігівської області від ризиків «Вогонь», «Стихійні явища», «Вплив рідини», «Протиправні дії третій осіб» (п. 5.11 Договору) з страховою сумою 1 500 000,00 грн Безумовна франшиза: 15 000,00 грн (а.с. 14-20).

Відповідно до п. 3.1 Договору добровільного страхування майна Страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку виплатити страхове відшкодування на умовах і в обсязі, передбаченим цим Договором, шляхом відшкодування страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у Договорі страхування (Вигодонабувачу) збитку, понесеного ними у зв`язку з пошкодженням, знищенням (загибеллю), втратою застрахованого майна, а Страхувальник зобов`язується вчасно і в повному обсязі сплачувати страхові платежі і виконувати інші умови Договору.

За змістом п. 13.1 Договору страхування розмір страхового відшкодування за знищене застраховане майно визначається у розмірі прямих (реальних) збитків Страхувальника внаслідок настання страхового випадку, але не більше відповідної страхової суми з врахуванням розмірів збитків, відшкодованих іншими страховиками у зв`язку з цим страховим випадком та розміру безумовної франшизи.

У п. 10.2.3 вказаного Договору сторони погодили, що Страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачених Договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати одержувачеві страхового відшкодування пені у розмірі 0,1 % простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нарахована пеня.

Пунктом 10.5.8 Договору передбачено, що страхувальник має право оскаржувати в порядку, передбаченому чинним законодавством України, відмову Страховика здійснити виплату страхового відшкодування або його розмір.

У пункті 18.2 Договору встановлено, що за несвоєчасне здійснення розрахунків винна Сторона сплачує іншій Стороні пеню у розмірі 0,1 % простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нарахована пеня.

Як стверджує позивач, та встановлено рішенням Соломянського районного суду міста Києва від 19.04.2023 у справі № 760/10873/19 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/112548572):

- 02.09.2018 о 18 год. 50 хв. за адресою: АДРЕСА_3 стався страховий випадок (пожежа);

- 03.09.2018 ОСОБА_1 звернувся із заявою про факт настання події до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА»;

- 04.09.2018 ОСОБА_1 повідомив ПрАТ «СК «Провідна», що лазня у ресторанному комплексі «Хутір Рибацький», що знаходиться за адресою с. Хвилівка, Ніжинського району Чернігівської області також була застрахована в ПрАТ «СК«АЛЬЯНС» відповідно до Договору від 09.08.2018 № 21.0019665.03;

- 11.12.2018 ПрАТ «СК «Провідна» здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 658 020,09 грн;

- 11.01.2019 ПрАТ «СК «АЛЬЯНС» було виплачено ОСОБА_1 страхове відшкодування згідно Договору № 21.0019665.03 добровільного страхування майна від 08.08.2018 у розмірі 263 568,07 грн.

До матеріалів справи долучено копію листа ПраТ «Провідна» від 19.12.2018 № 17-12/13015 (а.с. 22) за змістом якого, страхова компанія вказує, що: «розмір страхового відшкодування по справі № було визначено ПрАТ «СК «Провідна» на підставі Звіту про незалежну оцінку, вартість матеріального збитку становила 1 683 272,00 грн. Коефіцієнт пропорційності було визначено шляхом розділення страхової суми за договором страхування до дійсної вартості майна на дату завдання збитків: Дійсна вартість майна па дату завдання збитку становить 2 829 544,00грн. У зв`язку з тим, що на момент розгляду страхового випадку ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» отримало підтвердження від ПрАТ «СК «АЛЬЯНС» про наявність Договору № 21.0019665.03 добровільного страхування майна та добровільного страхування від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ. Між ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та ПрАТ «СК «АЛЬЯНС» письмово було досягнуто домовлені стосовно частки (долі) у страховому відшкодуванні. Виходячи з домовленості, частка (доля) ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» у страховому відшкодуванні становить 46*73% або 673 020,09 грн за вирахування франшизи згідно умов договору в сумі 15 000,00грн. становить 658 020,09 грн. Зазначена сума була перерахована Вам на зазначені реквізити 22.11.2018».

Позивач 03.01.2019 направив відповідачу заяву про доплату страхового відшкодування (а.с. 23-24).

У відповідь на такий лист, відповідач надав відповідь листом від 18.01.2019 № 17-12/458 про те, що ПрАТ «СК «Провідна» здійснила виплату страхового відшкодування у повному обсязі та відповідно не має правових підстав для перегляду прийнятого рішення щодо додаткового відшкодування (а.с. 25).

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 19.04.2023 у справі № 760/10873/19 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/112548572) позов ОСОБА_1 до приватного ПрАТ «СК «Провідна», третя особа приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АЛЬЯНС», про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування задоволено частково; стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_1 суму невиплаченої частини страхового відшкодування в розмірі 274 722,37 грн.

Позивачем до заяви про зменшення розміру позовних вимог долучено розрахунок (а.с. 65-68) за змістом якого:

- за період з 12.12.2018 по 30.08.2023 невиплачене страхове відшкодування складало 274 722,37 грн;

- на вказану суму нараховані інфляційні у розмірі 163 308, 34 та 3% річних у розмірі 38 882,62 грн;

- також згідно умов договору страхування нараховано пеню в розмірі 1% на суму 100 548,39 грн.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (ч.ч. 3, 6 ст. 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (ч. 1 ст. 14 ЦК України).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 979 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 983 ЦК України).

Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства (ч. 1 ст. 982 ЦК України).

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (ч. 1 ст. 990 ЦК України).

Як вказано у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст.ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Отже, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Таким чином, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

Відповідно, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 10.04.2018 у провадженні № 12-14гс18, від 16.05.2018 у провадженні № 14-16цс18.

Таким чином, правовідносини, які склались між сторонами з приводу відшкодування страхового зобов`язання, за своєю правовою природою є грошовим зобов`язанням, на яке поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Суд враховує, що як стверджує позивач у заяві про зменшення розміру позовних вимог, 30.08.2023 ПрАТ «СК «Провідна» погодившись з рішенням по справі № 760/10873/19 виконала рішення Солом`янського районного суду міста Києва у справі № 760/10873/19, сплативши ОСОБА_1 274 722,37 грн страхового відшкодування та витрати на правову допомогу та витрати на проведення експертизи.

Внаслідок зменшення суми страхового відшкодування, що підлягає виплаті із 578 411,84 грн на 274 722,37 грн та тривалого розгляду справи № 760/10873/19, змінився період та сума для нарахування інфляційних витрат, 3% річних, пені. Станом на 30.08.2023 сума нарахованих штрафних санкцій відповідачу складає 302 739,35 грн, що складається із: 100 548,39 грн - пені; 163 308,34 грн - інфляційних витрат; 38 882,62 грн - 3% річних від простроченої суми.

За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19 (провадження № 12-95гс20) у процесуальному та матеріальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини. Відповідно, звертаючись із позовом на захист свого порушеного права, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами підстави виникнення в боржника обов`язку та зміст цього обов`язку згідно з нормами права, що регулюють спірні правовідносини. У свою чергу процесуальні обов`язки відповідача полягають також у здійснені ним активних процесуальних дій, наведенні доводів та наданні доказів, що спростовують існування цивільного права позивача. Тож виходячи з принципу змагальності сторін у процесі на позивача за загальним правилом розподілу тягаря доказування не може бути покладено обов`язок доведення обставин, за які відповідає відповідач, зокрема, якщо відповідач нехтує своїми процесуальними обов`язками.

Відповідач розрахунків позивача щодо визначених ним до стягнення сум не спростував, контррозрахунку не зробив, доказів сплати відповідних сум не подав.

Натомість позивачем доведено обставини, на які він посилався на підтвердження своїх вимог.

Перевіривши розрахунок інфляційного збільшення, 3% річних та пені, наданий позивачем, судом встановлено вірність здійсненого нарахування. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний на підставі умов договору страхування, за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачем.

Щодо судового збору

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач за звернення до суду з позовом у даній справі сплатив 2 473,30 грн судового збору, що підтверджується платіжним дорученням від 21.12.021 (а.с. 41).

З урахуванням результатів розгляду спору, на підставі ч.ч. 1, 9 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 473,26 грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 89, 141, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення штрафних санкцій, - задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (; адреса: 03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 25) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

- 302 739,35 грн (триста дві тисячі сімсот тридцять дев`ять гривень тридцять п`ять копійок), в т.ч. 100 548,39 грн - пені, 163 308,34 грн - інфляційних витрат, 38 882,62 грн - 3% річних від простроченої суми за договором добровільного страхування майна № 11/1164258/2504/18 від 19.01.2018;

- 2 473,26 грн (дві тисячі чотириста сімдесят три гривні двадцять шість копійок) судового збору за подання позову.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич