ПОСТАНОВА

Іменем України

11 січня 2023 року м. Кропивницький

справа № 398/4517/15

провадження № 22-ц/4809/216/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Письменного О. А.,

за участі секретаря Гончар В. В.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестиційній рішення та стратегії»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестиційні рішення та стратегії» на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2022 року у складі судді Нероди Л. М. і

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» (далі по тексту ПАТ «Банк «Фінанси та кредит») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та з урахуванням збільшених позовних вимог просило:

-стягнути з ОСОБА_1 на коритсь ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії» заборгованість за кредитним договором № 7/KVN6-07-07 від 02.07.2007 року в розмірі 2 500 000 грн та судовий збір 3654 грн, а також додатковий судовий збір 37 500 грн та 9000 грн вартість висновку експерта.

Позовна заява мотивована тим, що 02.07.2007 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвестиційні рішення та стратегії» правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір № 7/KVN6-07-07. Відповідно до умов якого, ОСОБА_1 на умовах забезпеченості, повторності, строковості, платності отримала кошти в сумі 40 000 дол США, з оплатою по процентній ставці 12,40 % річних.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2021 року провадження у справі в частині позову ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито у зв`язку зі смертю відповідача.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2022 року позов ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

Роз`яснено позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачем не виконані вимоги ухвали від 22 грудня 2021 року про залишення позовної заяви без руху, а саме не надано оригінали документів, які надають право на вимоги про повернення кредиту.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії», просить скасувати ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2022 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена при неправильному застосуванню норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Постановляючи ухвалу від 22.12.2021 Олександрійський міськрайонний суд виходив з того, що у позивача відсутні оригінали документів, які надають право на повернення кредиту та збільшення його розміру. При цьому, представником ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії» в судовому засіданні 22.12.2021 року було заявлено клопотання про витребування у ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» оригіналів документів, які відсутні у розпорядженні товариства.

Крім того, залишаючи позов ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії» без розгляду, суд першої інстанції зазначив несплату судового збору у той час, коли в ухвалі Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2021 року про залишення позовної заяви без руху не було зазначено такого недоліку.

На виконання вказаної ухвали суду першої інстанції, ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії» подало заяву від 24.12.2021 року, в якій надано докази наявності зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором та повторно просило витребувати оригінали документів, які на думку суду є необхідними для розгляду справи.

Суд першої інстанції не взяв до уваги ті обставини, що матеріали справи містять виписки по особовому рахунку позичальника ОСОБА_1 за період з 03.07.2007 року по 05.05.2018 року, які були надані ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на виконання вимог ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кірвооградської області від 12.04.2018, а також виписки надані ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії» в електроному вигляді з рахунків обліку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 7/KVN6-07-07 від 03 липня 2007 року.

Також, виписки з рахунків обліку заборгованості ОСОБА_1 підтверджують, що відповідачем здійснювалося погашення кредиту відповідно до умов договору, що свідчить про визнання нею боргу за кредитним договором.

Від адвоката Чуб М.В., який представляє інтереси ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2022 року залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Постановою Кропивницького апеляціного суду від 05 квітня 2022 року, апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії» задоволено. Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2022 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановою Верховного суду від 26 жовтня 2022 року, касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Кропивницького апеляціного суду від 05 квітня 2022 року скасовано, справу направлено на новий розляд до суду апеляційної інстанції

В судовому засіданні апеляційного суду проведеного в режимі відеоконференції адвокат Галінкін В.Ф., який представляє інтереси ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії», підтримав доводи апеляційної скарги, адвокат Чуб М.В., який представляє інтереси ОСОБА_1 заперечував проти доводів апеляційної скарги.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без участі осіб які не з`явилися, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Залишаючи позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестиційні рішення та стратегії» без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що представником позивача не виконані усі вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху, а тому наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом (пункт 2 частини третьої статті 3 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

У рішенні Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року у справі № 9-зп (справа за конституційним зверненням громадян щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України) зазначено, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду (рішення ЄСПЛ у справах «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року та «Беллет протии Франції» від 04 грудня1995 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене упункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Згідно з ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Отже процесуальний закон не встановлює обов`язку перед позивачем при поданні позовної заяви до суду долучати до неї оригінали документів, лише вимагає зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Матеріалами справи підтверджується, що 28 грудня 2021 року на виконання вимог ухвали суду позивач направив заяву із додатками, а саме: копію акту прийому-передачі документів до Договору про відступлення прав вимоги від 10 жовтня 2019 року; копію заяви про надання інформації та документів від 04 червня 2021 року; копію листа АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (ліквідація) від 20.05.2021 № 083-938/21; копію заяви ОСОБА_1 на отримання кредиту від 06 червня 2007 року; копію заяви-анкети ОСОБА_1 на зміну умов кредитування від 01 жовтня 2009 року; копію листів від ОСОБА_1 щодо електронних торгів від 09 липня 2018 року та від 18 липня 2018 року; копію відповідей банку № 3-390000/5356 від 12 липня 2018 року та № 3-390000/5584 04 липня 2018 року. Крім того, у прохальній частині зазначив клопотання щодо витребування від АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за місцем знаходження уповноваженої особи (ліквідатора) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «фінанси та Кредит» (м. Київ, вул. Дегтярівська, буд.48) оригінали документів: кредитний договір № 7/К.УМ6-07-07 від 03 липня 2007 року; додаток № 1 до кредитного договору № 7/К.УШ-07-07 від 03 липня 2007 року; додаток № 2 до кредитного договору № 7/КУИ6-07-07 від 03 липня 2007 року; додаткову угоду № і до кредитного договору № 7/КУИ6-07-07 від 03 липня 2007 року; додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 7/КЛТ46-07-07 від 03 липня 2007 року; заяву на отримання споживчого кредиту від 08 липня 2007 року підписану ОСОБА_1 . Також зазначає, що листом АТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 20 травня 2021 року вих.№083-398/21, позивачу було відмовлено у наданні інформації та документів, які були зазначені у запиті від 27 квітня 2021 року вих.№083-287/21 (т.4 а.с.155-179).

На виконання вимог ухвали позивач у поданій заяві зазначив про докази, які перебувають в розпорядженні товариства в оригіналах та в копіях. Також, у зазначеній заяві ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії» письмово обґрунтувало клопотання про витребування тих доказів, які в оригіналі відсутні в розпорядженні позивача.

У зв`язку із зазначеним помилковим є висновок суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні клопотання про витребування у АТ «Банк «Фінанси та Кредит» зазначених вище оригіналів документів з підстав відсутності обґрунтування наявності перешкод для отримання вказаних оригіналів документів позивачем.

Крім того, залишаючи позов ТОВ «ФК «Інвестиційні рішення та стратегії» без розгляду, суд першої інстанції зазначив несплату судового збору у той час, коли в ухвалі Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2021 року про залишення позовної заяви без руху не було зазначено такого недоліку.

Матеріали справи містять оригінал платіжного доручення №11088 про сплату ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» судового збору 03 серпня 2015 року з відміткою про зарахування коштів у сумі 3654,00 грн в дохід бюджету України, а також до заяви про збільшення позовних вимог від 22 грудня 2021 року було додано оригінал платіжного доручення від 17 грудня 2021 року №198 про доплату судового збору у розмірі 37500 грн (т.1 а.с.2. т.4 а.с.100).

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, обґрунтована неможливість самостійного подання стороною доказів є підставою для їх витребування судом, що, у даному випадку, відповідно до вимог процесуального закону є не диспозитивним правом суду, а його обов`язком.

Згідно з ч.1 ст.196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Відповідно до ч.1 ст.189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Частиною першою статті 209 ЦПК України передбачено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Крім того, відповідно до глави шостої ЦПК України, докази, подані сторонами, розглядаються на предмет належності, достовірності та достатності під час розгляду справи по суті.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справі «Bellet v. France» (Белле проти Франції) від 04 грудня 1995 року та «Nunes Dias v. Portugal» (Нун`єш Діаш проти Португалії) від 10 квітня 2003 року).

За таких обставин суд першої інстанції залишаючи позовну заяву без розгляду дійшов неправильного висновку про те, що відсутність зазначених оригіналів документів, зокрема оригіналу кредитного договору є підставою для залишення позовної заяву без розгляду, як наслідок, постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, що обмежує права позивача та перешкоджає йому у доступі до правосуддя, а тому ухвала Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2022 року не може вважатися законною та обґрунтованою.

Оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, відповідно пункту четвертого частини першої статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестиційні рішення та стратегії» задовольнити.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 січня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 13.01.2023.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

О. А. Письменний