Справа № 452/1628/23 Головуючий у 1 інстанції: Корольчук Н.В.
Провадження № 22-ц/811/3064/23 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14 вересня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

у квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про стягнення грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що з 1978 року працював а різних посадах у Державному підприємстві «Самбірське лісове господарство». Наказом Державного агенства лісових ресурсів України від 04 листопада 2022 року № 968 діяльність Державного підприємства «Самбірське лісове господарство» як юридичної особи припинено у спосіб реорганізації шляхом приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України». Наказом голови комісії з припинення Державного підприємства «Самбірське лісове господарство» від 23 січня 2023 року № 13-к його звільнено з роботи на підставі п. 5 ст. 36 КзПП України у зв`язку з переведенням до філії «Самбірське лісове господарство» Державного підприємства «Ліси України» на підставі поданої ним заяви. Наказом директора філії «Самбірське лісове господарство» від 15 лютого 2023 року № 55-к його звільнено з роботи за власним бажанням з 16 лютого 2023 року із нарахуванням грошової компенсації за 58 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період з 23 липня 2020 року по 16 лютого 2023 року. Стверджує, що у разі звільнення працівника з роботи незалежно від підстав у всіх випадках йому виплачується грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки. Зазначає, що сума грошової компенсації за невикористану відпустку обчислюється, виходячи з нарахованої заробітної плати за весь 2022 рік, однак, відповідач нарахував компенсацію за невикористану відпустку виключно на підставі посадового окладу, внаслідок чого грошова компенсація за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки істотно занижена. Вважає, що розмір грошової компенсації за невикористану відпустку становить 90409 грн., однак, відповідач виплатив йому лише 42 137 грн. грошової компенсації за невикористану відпустку, відтак, недоплачена сума грошової компенсації складає 48272 грн. З наведених підстав, з врахуванням уточнення позовних вимог, просить стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь ОСОБА_1 43472,24 грн. суми грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14 вересня 2023 рокупозов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки в сумі 43472,24 грн.

Стягнуто з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду оскаржило Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що фактичного переведення ОСОБА_1 на інше підприємство не відбулося, а внаслідок реорганізації роботодавця шляхом приєднання до Державного підприємства «Ліси України» відбулася лише зміна підпорядкованості, тому трудові відносини між роботодавцем та позивачем не припинялися, відтак, відсутній обов`язок роботодавця щодо виплати грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки в розумінні ст. 24 Закону України «Про відпустки». Зазначає, що відповідно до передавального акту філією «Самбірське лісове господарство» Державного підприємства «Ліси України» прийнято від Державного підприємства «Самбірське лісове господарство» в тому числі і заборгованість за невикористаними щорічними основними відпустками в календарних днях, а саме, 58 календарних днів. Вказує, що в новоствореній юридичній особі позивач працював у період з 24 січня 2023 року по 16 лютого 2023 року, тобто 17 робочих днів, що становить менше місяця в цілому. Вважає, що якщо немає повного відпрацьованого місяця компенсація за невикористану відпустку розраховується, виходячи з посадового окладу працівника шляхом ділення посадового окладу на середньомісячну кількість днів за останні 12 місяців, що передують дню нарахування компенсації за невикористану відпустку і множаться на кількість календарних днів невикористаної відпустки. Наголошує, що оскільки середньоденна заробітна плата позивача становить 759,31 грн., сума компенсації за невикористану відпустку становить 44 039,98 грн. Звертає увагу, що позивачу при звільненні виплачено 44 039,98 грн. компенсації за невикористану відпустку, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року про відкриття апеляційного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14 вересня 2023 року ухвалено розглядати без повідомлення учасників справи відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розгляд апеляційної скарги Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14 вересня 2023 року призначено на 10 год. 00 хв. 14 грудня 2023 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 18 грудня 2023 року, то незважаючи на те, що розгляд справи призначено на 14 грудня 2023 року, датою ухвалення постанови є саме 18 грудня 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що розрахунок грошової компенсації за 56 днів невикористаної щорічної відпустки за період роботи з 23 липня 2020 року по 23 січня 2023 року мав бути проведений виходячи із заробітної плати позивача за 2022 рік, а не виходячи з встановленого розміру його посадового окладу, внаслідок чого позивачу недоплачено грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки в розмірі 43472,24 грн., яка підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

З трудової книжки НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 29 червня 1978 року прийнятий на посаду інженера відділу збуту Львівського обласного управління господарства лісозаготівель.

23 липня 1979 року призначений на посаду інженера-технолога по якості Самбірського лісгоспу. В подальшому з 02 січня 1980 року переведений на посаду майстра нижнього складу ст. Самбір, з 29 липня 1986 року переведений на посаду інженера з лісозаготівлі, з 24 травня 1990 року переведений на посаду головного інженера, з 05 листопада 1992 року переведений на посаду начальника Черхавського цеху переробки деревини.

01 листопада 1991 року Самбірський лісгосп перейменовано на Самбірський держлісгосп.

08 жовтня 1999 року ОСОБА_1 переведений на посаду в.о. провідного інженера лісозаготівельного та деревообробного виробництв, з 01 лютого 2000 року переведений на посаду начальника виробничого відділу.

Наказом № 307 від 28 квітня 2005 року Самбірський держлісгосп перейменовано на Державне підприємство «Самбірське лісове господарство».

01 жовтня 2013 року ОСОБА_1 переведений на посаду провідного інженера лісозаготівель, 01 січня 2017 року переведений на посаду начальника виробничого відділу, 01 лютого 2022 року переведений на посаду провідного інженера лісозаготівель виробничого відділу.

Наказом Державного агенства лісових ресурсів України від 04 листопада 2022 року №968 «Про припинення державного підприємства «Самбірське лісове господарство» та затвердження складу Комісії з припинення» припинено Державне підприємство «Самбірське лісове господарство» шляхом реорганізації, а саме, приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Наказом Голови комісії з припинення Державного підприємства «Самбірське лісове господарство» від 23 січня 2023 року № 13-к «Про звільнення працівників апарату управління у порядку переведення» звільнено ОСОБА_1 , провідного інженера з лісозаготівлі виробничого відділу, 23 січня 2023 року в порядку переведення до філії «Самбірське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України.

Згідно з витягу з наказу філії «Самбірське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» № 18-к від 23 січня 2023 року «Про прийняття» прийнято ОСОБА_1 з 24 січня 2023 року на посаду інженера з лісозаготівель I категорії філії «Самбірське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» за основним місцем роботи за його згодою в порядку переведення з ДП «Самбірський лісгосп» з оплатою праці згідно штатного розпису.

Наказом філії «Самбірське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 15 лютого 2023 року № 55-к «Про звільнення» звільнено ОСОБА_1 інженера з лісозаготівель I категорії філії «Самбірське лісове господарство» 16 лютого 2023 року за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України та нараховано грошову компенсацію за 58 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 23 липня 2020 року по 16 лютого 2023 року включно.

Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно з ч. 1 ст. 83 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки» уразі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Для виплати працівникам компенсації за невикористані відпустки застосовується Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Згідно з довідки кількість календарних днів невикористаних щорічних відпусток станом на 16 лютого 2023 року становить 58 календарних днів, а саме: за період роботи з 23 липня 2020 року по 22 липня 2021 року 14 календарних днів, за період роботи з 23 липня 2021 року по 22 липня 2022 року 28 календарних днів; за період роботи 23 липня 2022 року по 23 січня 2023 року 14 календарних днів; за період роботи з 24 січня 2023 року по 16 лютого 2023 року 2 календарні дні.

За період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року ОСОБА_1 нараховано дохід в розмірі 557424,42 грн., що підтверджується довідкою виданою філією «Самбірське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (а.с. 61), а також Індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України (Форма ОК-7) (а.с. 21).

Сторонами визнається, що Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» виплатило ОСОБА_1 44039,98 грн. грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки.

Такий розмір грошової компенсації нараховано відповідачем, виходячи з посадового окладу ОСОБА_1 у філії «Самбірське лісове господарство» Державного підприємства «Ліси України».

Однак, Державне підприємство «Самбірське лісове господарство» реорганізовано шляхом приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», тому трудовий договір з ОСОБА_1 не був припинений, дія трудового договору продовжилася, оскільки відбулася реорганізація підприємства, відтак, грошову компенсацію за невикористані відпустки необхідно нараховувати, виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують виплаті компенсації за невикористані відпустки, що відповідає Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Враховуючи, що сума грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, яка підлягала виплаті ОСОБА_1 на день його звільнення, виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують виплаті компенсації за невикористані відпустки, становить 87 512.22 грн., а Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» виплатило лише 44039,98 грн., колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки в розмірі 43472,24 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, шо для нарахування ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані відпустки необхідно виходити з розміру посадового окладу, оскільки він пропрацював у новоствореній юридичній особі ДП «Ліси України» в особі філії «Самбірське лісове господарство» менше одного місяця, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до частини 6 ст. 36 КЗпП України у разі реорганізації підприємства дія трудового договору працівника продовжується, а відтак, нарахування грошової компенсації за невикористані відпустки, виходячи з розміру посадового окладу, суперечить вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» залишити без задоволення.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Постанова складена 18.12.2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк