Справа № 214/2045/17
2-с/214/9/23
У Х В А Л А
Іменем України
про скасування судового наказу
17 січня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування судового наказу №214/2045/17 від 22 червня 2017 року, виданого за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з утримання будинку, споруд і прибудинкової території, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 (за довіреністю), звернулася до суду із заявою, в якій просила суд скасувати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» заборгованості за період з 01 грудня 2014 року по 01 березня 2017 року за спожиті послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території в розмірі 4 833 грн. 34 коп., інфляційних втрат 874 грн. 94 коп., 3% річних 165 грн. 79 коп., а також судового збору в сумі 800 грн. 00 коп.; вирішити питання повороту виконання судового наказу в порядку, встановленому ст.444 ЦПК України.
Вимоги заяви мотивовано тим, що 22 червня 2017 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ за заявою ТОВ «Житлосервіс-КР» про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» заборгованості за період з 01 грудня 2014 року по 01 березня 2017 року за спожиті послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території у розмірі 4833 грн. 34 коп., інфляційних збитків 874 грн. 94 коп., 3% річних 165 грн. 79 коп., а також судового збору у сумі 800 грн. 00 коп. Копію судового наказу ОСОБА_2 як представник ОСОБА_1 отримала в архіві суду 04 січня 2023 року, відтак визначений ч.1 ст.170 ЦПК України строк на подання заяви про скасування судового наказу нею не пропущений. На переконання представника заявника, судовий наказ видано необґрунтовано, безпідставно за наявності спору про право, а тому він підлягає скасуванню. Зауважила, що заборгованість, яку стягнуто з ОСОБА_1 у повному обсязі, обліковується за адресою: АДРЕСА_1 , хоча фактично за вказаною адресою він не проживає з 02 лютого 2013 року, відтак жодного відношення до боргу не має. Фактично за даною адресою мешкають син ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та колишня дружина ОСОБА_4 . 09 березня 2012 року ОСОБА_1 одружився вдруге та з 02 лютого 2013 року фактично мешкає разом зі своєю сім`єю дружиною ОСОБА_5 та їх спільним сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 . Також представник зазначила, що ОСОБА_1 не перебуває в договірних відносинах з ТОВ «Житлосервіс-КР» та не є споживачем послуг, що надаються підприємством, адже надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Крім того, до заяви не долучено належного розрахунку боргу, із підтвердженням його дійсності належними первинними бухгалтерськими документами. На її переконання, долучений до заяви розрахунок сам по собі не може доводити дійсність боргу та його безспірність. Поміж іншим, до заяви не долучено рахунків, які б надсилались споживачеві для оплати послуг, акти прийому-передачі наданих послуг, доказів на підтвердження належної якості таких послуг. Окремо акцентувала увагу на пропуску ТОВ «Житлосервіс-КР» строку позовної давності звернення до суду із заявленими вимогами. Вказані обставини, в їх сукупності, свідчать про наявність між ОСОБА_1 та ТОВ «Житлосервіс-КР» спору про право, який має вирішуватись виключно у позовному провадженні.
Крім того, 17 січня 2023 року від представника заявника через канцелярію суду надійшла заява про виправлення технічної описки в поданій нею в інтересах ОСОБА_1 заяві про скасування судового наказу, із клопотанням про поновлення процесуального строку на подання заяви.
За результатами автоматизованого розподілу матеріали заяви передано в провадження судді Ткаченку А.В. відповідно до протоколу від 13 січня 2023 року.
У порядку ст.171 ЦПК України суд розглядає заяву про скасування судового наказу одноособово без проведення судового засідання та виклику учасників справи.
Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Згідно з ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 ЦПК України.
Судом встановлено, що форма та зміст заяви про скасування судового наказу відповідають вимогам, викладеним у ст.170 ЦПК України. Підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні.
З матеріалів справи слідує, що 21 квітня 2021 року ОСОБА_1 вже звертався до суду із заявою про отримання копії судового наказу (а.с.24). Хоча й докази отримання ним копії судового наказу у справі відсутні, однак подання заяви про його отримання свідчить про обізнаність заявника із винесенням цього наказу. 28 грудня 2022 року ОСОБА_2 , діючи як представник ОСОБА_1 за довіреністю, звернулася до суду із заявою про отримання його копії, яку фактично отримала 04 січня 2023 року. Початково ОСОБА_1 подав заяву про скасування судового наказу до суду 06 січня 2023 року, однак ухвалою суду від 09 січня 2023 року заяву повернуто без розгляду. Повторно ОСОБА_1 , діючи через представника, звернувся до суду із заявою 13 січня 2023 року. Таким чином, з урахуванням вказаних обставин та перебування ОСОБА_1 на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 з 12 листопада 2019 року (а.с.29), що об`єктивно виключало можливість звернення його до суду із заявою про скасування судового наказу раніше, з метою недопущення порушення права на доступ до правосуддя суд вважає за можливе поновити заявникові процесуальний строк на подання даної заяви.
Суд, дослідивши вимоги заяви та додані до неї документи, письмові матеріали справи, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до такого висновку.
Судом встановлено, що 22 червня 2017 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ №214/2045/17 (2-н/214/231/17) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» заборгованості за спожиті послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території в розмірі 4833 грн. 34 коп., інфляційних збитків 874 грн. 94 коп., 3% річних 165 грн. 79 коп., а також 800 грн. 00 коп. судового збору (а.с.12).
Із змісту заяви про видачу судового наказу слідує, що ТОВ «Житлосервіс-КР» заявлено вимогу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 грудня 2014 року по 01 березня 2017 року.
Вважаючи судовий наказ таким, що винесений безпідставно, заявник посилався на те, що за адресою: АДРЕСА_1 він не проживає з лютого 2013 року, оскільки з того часу він фактично проживає разом зі своєю сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 , а відтак не має відношення до виникнення боргу за попереднім місцем мешкання. На підтвердження цьому до заяви його представником долучено довідку Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, з якої слідує, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 06 грудня 2019 року.
Таким чином, як вбачається зі змісту поданої ТОВ «Житлосервіс-КР» заяви та долучених документів, вимоги стягувача та заявлена сума боргу не є безспірними. Так, ч.1 ст.12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Проте, враховуючи порядок здійснення судочинства у наказному провадженні, у боржника відсутня можливість доведення неспівмірності витрат, заявлених до стягнення, що суперечить приписам ч.1 ст.12 ЦПК України, адже заявник взагалі оспорює той факт, що він є споживачем послуг, що надаються ТОВ «Житлосервіс-КР».
Отже, як вбачається із змісту заяви про скасування судового наказу, суми, вказані у судовому наказі, не є неоспорюваною заборгованістю. Будь-яких документів, які б підтверджували наявність у підприємства суб`єктивного права на заявлення безспірних матеріально-правових вимог до ОСОБА_1 в порядку наказного провадження, до матеріалів заяви про видачу судового наказу не надано. Лише той факт, що договірні зобов`язання в частині оплати послуг не виконувались належним чином, на чому акцентував увагу стягувач при зверненні до суду з вимогою про видачу судового наказу, без доведеності їх невиконання належними доказами, у тому числі наявності між сторонами договірних відносин, не можуть свідчити про відсутність між сторонами спору про право. До того ж заявник надав докази, якими оспорює факт наявності у нього будь-якого боргу перед ТОВ «Житлосервіс-КР».
Відсутність в матеріалах справи доказів направлення на адресу боржника досудової вимоги щодо погашення заборгованості в добровільному порядку також не може свідчити про безспірність заявленої заборгованості.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.
Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.
Перевіривши доводи заяви, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що доводи, викладені в заяві про видачу судового наказу, потребують додаткового дослідження. З матеріалів та обставин даної справи вбачається, що між сторонами безумовно наявний спір про право, який має розглядатися в позовному провадженні, у зв`язку з чим судовий наказ підлягає скасуванню.
Що стосується клопотання про поворот виконання судового наказу, то суд зауважує, що поворот виконання судового рішення (у даному випадку судового наказу як його форми) - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Отже, поворот виконання - це повернення стягувачем боржникові всього одержаного ним за скасованим чи зміненим судовим рішенням. Таким чином, правом звернення із заявою про поворот виконання рішення наділений лише боржник (відповідач), оскільки по суті поворот виконання спрямований на відновлення саме його прав.
Разом з тим, за відсутності доказів виконання судового наказу (повністю чи частково), розміру утриманих з ОСОБА_1 сум, суд позбавлений можливості вирішити питання повороту його виконання шляхом стягнення з ТОВ «Житлосервіс-КР» на користь ОСОБА_1 утриманих коштів. Відтак, заява в цій частині підлягає залишенню без задоволення, що не позбавляє заявника права на повторне звернення до суду з клопотанням про поворот виконання судового наказу за умови долучення відповідних доказів щодо утриманих з нього грошових коштів.
Одночасно суд роз`яснює, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.
Керуючись ст.ст.171, 260, 261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування судового наказу №214/2045/17 від 22 червня 2017 року, виданого за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з утримання будинку, споруд і прибудинкової території задовольнити частково.
Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на подання заяви про скасування судового наказу №214/2045/17 від 22 червня 2017 року.
Судовий наказ №214/2045/17 (2-н/214/231/17) від 22 червня 2017 року, виданий Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» заборгованості за спожиті послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території в розмірі 4833 грн. 34 коп., інфляційних збитків 874 грн. 94 коп., 3% річних 165 грн. 79 коп., а також 800 грн. 00 коп. судового збору скасувати.
У задоволенні клопотання про поворот виконання судового наказу відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу складено та підписано 17 січня 2023 року.

Суддя А.В. Ткаченко