Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/815/22
Провадження № 2/528/104/23
09 січня 2023 року м. Гребінка
Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Вітківського М.О.,
при секретарі Коваленко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка без технічної фіксації засобами в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
в с т а н о в и в:
В обгрунтування позовної заяви зазначено, що 14.10.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС ЛОУН», було укладено електронний кредитний договір «1067307-А».
Кредитний договір було укладено на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ «СС ЛОУН» затверджених наказом ТОВ «СС ЛОУН» №2907-1 від 29.07.2020 року. Правила розміщені у вільному доступі не Веб-сайті ТОВ «СС ЛОУН» www.ccloan.ua і будь-яка особа, яка бажає отримати кредит, в тому числі відповідач, мав та має можливість ознайомитися з цими та іншими документами перед укладенням Кредитного договору.
Підписання даного договору з відповідачем відбувалося в електронному вигляді.
Згідно із зазначеним Договором відповідач отримав від ТОВ «СС ЛОУН» кредит у розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп., строк кредиту з 14.10.2020 по 12.11.2020 за стандартною процентною ставкою 1,65 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, (пп.2.6.1, 2.6.2,2.6.4 Договору). Цей кредит був перерахований відповідачу у безготівковій формі шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника.
У встановлений термін 12.11.2020 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, проте в подальшому відповідачем та ТОВ «СС ЛОУН» було укладено 2 додаткові угоди до зазначеного кредитного договору (пролонгацій). Так, додатковою угодою №2 від 13.11.2020 було продовжено строк дії договору до 15.11.2020 року, при цьому процентна ставка залишилася незмінною.
Керуючись умовами зазначеного кредитного договору та умовами додаткової угоди до Кредитного договору (автопролонгація) від 14.10.2020 року, Кредитний договір був автопролонгованим, в звязку з цим строк користування кредитом було продовжено на 20 календарних днів, тобто до 05.12.2020 року включно. В період автопролонгації діяла підвищена процентна ставка у розмірі 4% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 925.93%. Загальна вартість кредиту становить 18 360 грн. (пп.1.2-1.7 Угоди до Кредитного договору (автопролонгація).
У встановлений строк нової узгодженої дати повернення кредиту 05.12.2020 року відповідач не виконав свої боргові зобов`язання, в зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість перед кредитором в розмірі 8 000,00 грн.- за тілом кредиту та 10 360,00 грн. нараховані проценти.
Таким чином, згідно договору факторингу позивач викупив у ТОВ «СС ЛОУН» всі грошові вимоги стосовно відповідача та набув право стягувати його з боржника.
ТОВ «СС ЛОУН» направив на електронну адресу відповідачу повідомлення від 23.12.2020 року про відступлення права грошової вимоги за договором «1067307-А від 14.10.2020 року ТОВ «ФІНФОРС».
На підставі наведеного позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Згідно довідки відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради від 30.08.2022, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 72).
Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 30.08.2022 року відкрито спрощене позовне провадження за вищевказаною позовною заявою з повідомленням і викликом сторін (а.с.73,74). Копію позовної заяви з додатками направлено відповідачеві та встановлено строк для подання відзиву на позов.
09.01.2023 року в судове засідання позивач не з`явився, він належним чином сповіщений про день і час розгляду справи; засобами електронної пошти надіслав клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення (а.с.95).
В судові засідання призначені на 23.09.2022, 20.10.2022, 16.11.2022, 08.12.2022, 09.01.2023 відповідач не з`явився. За зареєстрованим у встановленому порядку місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , судова кореспонденція відповідачем отримана, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.77). Від нього не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву не подавав.
З огляду на положення ст.128 ЦПК України, він вважається таким, що належним чином сповіщений про день і час розгляду справи.
За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.
Згідно ухвали суду від 09.01.2023 року суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, позичальник надав всі необхідні відомості шляхом заповнення обов`язкових реквізитів кредитного договору та проставив відмітку про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, що відповідає Закону України «Про захист персональних даних» та рекомендаціям Уповноваженого ВРУ з прав людини щодо застосування положень цього Закону.
Враховуючи те, що договір укладався відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», примірник кредитного договору був наданий позичальнику в його особистому кабінеті на сайті Товариства. Копії витягу з реєстру виданих позик, скрін-шотів з особистого кабінету відповідача (а.с.13-35).
На підставі укладеного кредитного договору №1067307-А від 14.10.2020 року, відповідач отримав від ТОВ «СС ЛОУН» кредит у розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп., строк кредиту з 14.10.2020 по 12.11.2020 за стандартною процентною ставкою 1,65 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, (пп.2.6.1, 2.6.2,2.6.4 Договору). Цей кредит був перерахований відповідачу у безготівковій формі шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника (а.с.36-44, 51-54).
Як вбачається з матеріалів справи, у встановлений термін повернення кредиту 12.11.2020 року, відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, і в подальшому відповідачем та ТОВ «СС ЛОУН» було укладено 2 додаткові угоди до зазначеного кредитного договору (пролонгацій) (а.с.45,47). Додатковою угодою №2 від 13.11.2020 було продовжено строк дії договору до 15.11.2020 року, при цьому процентна ставка залишилася незмінною.
Керуючись умовами зазначеного кредитного договору та умовами додаткової угоди до Кредитного договору (автопролонгація) від 14.10.2020 року, Кредитний договір був автопролонгованим, в зв`язку з цим строк користування кредитом було продовжено на 20 календарних днів, тобто до 05.12.2020 року включно. В період автопролонгації діяла підвищена процентна ставка у розмірі 4% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 925.93%. Загальна вартість кредиту становить 18 360 грн. (пп.1.2-1.7 Угоди до Кредитного договору (автопролонгація) (а.с.48).
У встановлений строк нової узгодженої дати повернення кредиту 05.12.2020 року відповідач не виконав свої боргові зобов`язання, в зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість перед кредитором в розмірі 8 000,00 грн.- за тілом кредиту та 10 360,00 грн. нараховані проценти, про що свідчить довідка ТОВ «СС ЛОУН» від 23.12.2020 року №23/12-С, картка рахунку 376 за 14.10.2020-23.12.2020 (а.с.49-50).
ТОВ «СС ЛОУН» направив ОСОБА_1 лист від 23.12.2020 року про відступлення права грошової вимоги за договором №1067307-А від 14.10.2020 року ТОВ «ФІНФОРС» (а.с.63).
Із довідки про стан заборгованості від 13.07.2022 року №13/07-Д, вбачається, що станом на 13.07.2022 року за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором №1067307-А від 14.10.2020 року на загальну суму 18 360 грн., яка складається з: 8 000,00 грн.- заборгованість за тілом кредиту та 10 360,00 грн. нараховані проценти (а.с.64).
Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за кредитним договором.
Частиною першою статті 4 ЦПК України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Частина 2 статті 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище Договір породив певні права та зобов`язання сторін.
За правилом ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Як вбачається з частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частина 1 статті 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного Кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Як вбачається із матеріалів справи оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 вказаного Закону, у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні: електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Також, відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувала електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Також, приписами статті 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Як встановлено судом, 23.12.2020 ТОВ «СС ЛОУН» направив відповідачу лист про продаж його боргу ТОВ «ФІНФОРС».
Таким чином встановлено, що позивач ТОВ «ФІНФОРС» набув право вимоги до ОСОБА_1 .
Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини, та у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання за договором порушено майнові права ТОВ «ФІНФОРС».
Згідно, з огляду на положення частини 1 статті 612 ЦК України, станом на 23.12.2020 року відповідач порушив умови договору, належним чином не виконавши взяті на себе зобов`язання, що підтверджується довідкою про заборгованість, яка міститься в матеріалах справи.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною першою статті 81 Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини другої статті 89 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачем зобов`язання за кредитним договором, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи і тому суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, оскільки позовні вимоги задоволено, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 13, 76-80, 81, 83 ,89, 141, 223, 247, 259, 268, 273, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» (ідентифікаційний код 41717584) судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку тобто, роз`яснюється, що апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).
Повний текст рішення складено 10.01.2023 року
Суддя М. О. Вітківський