Справа №487/3688/22
Провадження №2/487/823/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2023 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кузьменка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рафальської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якому просила розірвати між ними шлюб.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з несумісністю характерів, втрати взаєморозуміння. Спільне господарство подружжям не ведеться, сімейні відносини припинені.

Ухвалою суду від 22.11.2022 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги відповідач визнав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

15.08.1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації м. Миколаєва, актовий запис №608, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 , виданий 15.08.1998 року відділом реєстрації м. Миколаєва.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Сторони протягом тривалого часу разом не проживають, спільне господарство не ведуть.

Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім`ї неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя.

Тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України, слід постановити рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вимоги щодо компенсації понесених стороною позивача судових витрат заявлено не було.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 89, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 15.08.1998 року відділом реєстрації м. Миколаєва, актовий запис № 608 розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Заводського районного

суду міста Миколаєва В.В. Кузьменко