Справа № 496/8546/23
Провадження № 2/496/2597/23
У Х В А Л А

18 грудня 2023 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Горяєв І.М., вивчивши матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до ОСОБА_1 , приватного сільськогосподарського підприємства «Агропромінь-В», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватне підприємство Приватне підприємство «Проектний інститут «Укрспецзем» про встановлення права постійного земельного сервітуту, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним вище позовом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що позовна заява підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

На підставі п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Частиною 1 ст. 100 ЗК України визначено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

У відповідності до ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно ч. 1 ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном.

На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 404 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації, тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Однією з основних ознак сервітуту, який підлягає встановленню за рішенням суду, є неможливість задоволення інтересів у будь-який інший спосіб у ситуації, коли власник і потенційний сервітуарій не можуть досягнути згоди щодо встановлення сервітуту або способу його здійснення, плати тощо. Умовою встановлення сервітуту у такий спосіб є те, що позивач має довести у суді, що нормальне функціонування його господарства чи задоволення його інтересів при використанні свого майна неможливе без встановлення сервітуту.

Саме така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.05.2019 року по справі №348/1992/16-ц, провадження №61-45579св18.

Але позовна заява не відповідає вказаним вище вимогам законодавства, а саме: відсутній розрахунок вартості сервітуту, який може бути платним і безоплатним (конкретну вартість визначають з огляду на термін користування, вид сервітуту, частину землі, що буде використовуватися та інші обставини), порядок розрахунку, форму (готівкова або безготівкова), термін оплати.

Також в позовній заяві відсутня інформація щодо побудов чи споруд, що знаходяться на вказаній земельній ділянці.

Згідно з чинним законодавством зазначення доказів на підтвердження кожної обставини позову щодо порушення прав позивача є обов`язковими для особи, яка пред`являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

У відповідності до ч. 1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

У зв`язку з чим, позивачу необхідно надати висновок експерта, в порядку ст. 106 ЦПК України, щодо встановлення земельного сервітуту, який полягає у вільному проході через визначену частину земельної ділянки відповідача та доступі до електропередачі, її експлуатації та прокладення, або надати дані у підтвердження неможливості надання такого висновку.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про встановлення постійного сервітуту, проте позивач не конкретизує прохальну частину своїх вимог, а саме на яку частину земельної ділянки просить встановити сервітут, яким чином, який її розмір, метраж, межі земельних ділянок та інші обставини, які мають суттєве значення у справі.

Дослідивши позовну заяву з додатками, суд приходить до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, тому необхідно дану позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з врахуванням вимог ст. 175 ЦПК України.

Суд звертає увагу позивача, що обов`язок надання доказів та збирання доказів покладено на сторону по справі, яка посилається на вказані докази, а не на суд.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позову без руху і надає позивачеві строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачеві час для усунення виявлених недоліків.

З врахуванням викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до ОСОБА_1 , приватного сільськогосподарського підприємства «Агропромінь-В», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватне підприємство Приватне підприємство «Проектний інститут «Укрспецзем» про встановлення права постійного земельного сервітуту - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Горяєв