_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/108/23
УХВАЛА

про розгляд заяви про забезпечення позову

18.12.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Одеська міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Одеська міська рада, Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

27.05.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить виділити у користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 208,02 кв.м., розташовану по АДРЕСА_1 згідно висновку експерта №033/2020 від 27.04.2020 року.

Ухвалою суду від 28.05.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

28.05.2020 року позивачем подано до суду заяву, якою усунуті недоліки, що були підставою для залишення позову без руху.

Ухвалою від 03.06.2021 року провадження у справі відкрито.

29.10.2020 року відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Одеська міська рада, Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування, в якому просить виділити у користування ОСОБА_3 земельну ділянку площею 114,44 кв.м. від загальної земельної ділянки розміром 515 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

31.12.2020 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на зустрічний позов, в якому ОСОБА_1 зазначив, що з позовом згоден, однак при вирішенні позову необхідно призначити по справі будівельно-технічну експертизу про можливість виділення ОСОБА_3 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

10.02.2021 року від ОСОБА_3 надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20.07.2021 року по справі призначено судову земельно-технічну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено.

07.09.2021 року з ОНДІСЕ повернуто матеріали справи з клопотанням експерта про надання додаткових матеріалів справи.

Ухвалою суду від 13.09.2021 року провадження відновлено.

У відповідь на клопотання судового експерта сторонами надані наявні у них документи.

Стороною позивача на клопотання експерта до справи надано План поділу земельної ділянки від 10.12.2011 року та схематичне зображення до даного Плану.

Представник відповідача ОСОБА_3 надав письмові пояснення та висновок експерта від 06.05.2019 року, виготовлений по іншій цивільній справі за заявою сторони.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11.10.2021 року по справі призначено судову земельно-технічну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено.

26.04.2022 року з ОНДІСЕ повернуто матеріали справи з повідомленням про неможливість надання висновку № 21-4333 від 10.02.2022 року.

В повідомленні про неможливість надання висновку № 21-4333 від 10.02.2022 року зокрема зазначено про необхідність надання додаткових матеріалів, а саме - Акту фактичного користування житловим будинком та надвірними спорудами між співвласниками: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 27.04.2022 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09.02.2023 року по справі призначено судову земельно-технічну експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено.

22.11.2023 року з ОНДІСЕ повернуто матеріали справи з висновком експерта №23-1191 від 06.11.2023 року.

Ухвалою суду від 22.11.2023 року провадження у справі поновлено.

15.12.2023 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 , а також заборонити суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на об`єкт нерухомого майна на будинок АДРЕСА_1 .

При цьому представник позивача посилається на те, що невжиття таких заходів може призвести до невиконання рішення суду у разі повного або часткового задоволення позовних вимог, якщо під час розгляду справи відбудеться відчуження будинку, або спірної земельної ділянки, оскільки відповідачі у справі є саме теперішніми власниками будинку та користувачами земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Пунктом 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням того, що на підтвердження обставин, викладених в заяві про забезпечення позову, стороною позивача належних та допустимих доказів не надано, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову, оскільки ухвала суду не може грунтуватися на припущеннях позивача.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильків О.В.