Справа № 509/7350/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участі секретаря судового засідання Степанової Н.С.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання заступника начальника Овідіопольського ВДВС ПМУМЮ (м.Одеса) Захарової Брігіти Юріївни про застосування до боржника приводу

ВСТАНОВИВ:

До Овідіопольського районного суду Одеської області звернувся заступник начальника Овідіопольського ВДВС ПМУМЮ (м.Одеса) Захарова Б.Ю. з поданням про привід боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування свого подання заступник начальника відділу зазначила, що на виконанні в Овідіопольському ВДВС перебуває виконавчий лист № 154/1353/23 виданий 25.07.2023 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи утримання з 20.03.2023 року. 02.08.2023 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 72409953, яка в подальшому була направлена сторонам. Боржник до відділу не з`явився, про причини неявки не повідомив. Станом на 31.08.2023 року заборгованість складає 24000,00 грн., що перевищує заборгованість понад 3 місяці, станом на 30.09.2023 року заборгованість становить 28000,00 грн. Боржнику було направлено виклик, яким зобов`язано його з`явитися до ВДВС, та направлено постанови про обмеження, проте останній на виклик не з`явився, причини неявки невідомі, заборгованість не сплачує.

Представник Овідіопольського ВДВС ПМУМЮ (м.Одеса) в судове засідання не з`явилась, що не перешкоджає розгляду подання.

Розгляд подання проводиться у відповідності до вимог ст. 438 ЦПК України.

Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що подання державного виконавця не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як слідує з подання, державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №72409953 по виконанню виконавчого листа № 154/1353/23 виданого25.07.2023 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в розмірі по 2000, 00 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи утримання з 20.03.2023 року.

Виконавець зазначає, що боржник викликався до відділу, але на виклик він не прибув, пояснень щодо несплати заборгованості не надав, заборгованість не сплачує.

Стаття 124 Конституції України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто державний виконавець звертаючись до суду із поданням про привід боржника повинен довести, що викликав боржника, останній будучи належним чином повідомлений про виклик до виконавця не з`явився без поважних причин.

Однак, надані державним виконавцем документи не підтверджують, що ОСОБА_1 отримував виклики державного виконавця та взагалі був обізнаний про них та умисно уникав явки, оскільки в матеріалах справи відсутні поштові повідомлення про вручення йому документів.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає не доведеним ухилення від виконання боржником своїх зобов`язань, які покладені на нього рішенням суду, оскільки вони не підтверджується доданими доказами до подання, а тому подання державного виконавця про примусовий привід боржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 260, 438 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання заступника начальника Овідіопольського ВДВС ПМУМЮ (м.Одеса) Захарової Брігіти Юріївни про застосування до боржника ОСОБА_1 приводу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Головуючий: Є. М. Панасенко