ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ілющенко А.А. звернулася до суду з позовом до ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ілющенко А.А. посилалася на те, що позивач працював тривалий час у тяжких та шкідливих умовах вугільної промисловості в ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці. Працюючи у шкідливих умовах вугільної промисловості ОСОБА_1 отримав професійне захворювання. У зв`язку з чим він був направлений на огляд медико-соціальної експертної комісії, за висновком якої 26 липня 2010 року йому встановлено 50% втрати працездатності сукупно: 35% - хронічне обструктивне захворювання легень, пильовий бронхіт емфізема; 15% - туговухість. 26 вересня 2012 року повторно, безстроково ОСОБА_1 встановлено 50% втрата працездатності, рекомендовано медикаментозне та курортне лікування. На теперішній час стан здоров`я ОСОБА_1 не покращився. Через професійне захворювання він змушений систематично лікуватися в лікарнях, санаторіях більшість за свій рахунок. Позивач ОСОБА_1 відчуває сильний біль в грудях, йому важко ходити, обмежений в рухах. Постійно приймає ліки, ОСОБА_1 переживає душевні страждання від свого безсилля і безсилля ліків допомогти йому позбавитися цієї болі, або полегшити його страждання. ОСОБА_1 через постійний біль має поганий сон, він став нервовою та дратівливою людиною; йому неможливо займатися домашніми справами, що потребують навіть незначних фізичних зусиль. На підставі викладеного представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ілющенко А.А. просила суд стягнути з відповідача ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я 200000 грн. без відрахування податків та інших обов`язкових платежів. Стягнути з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля судовий збір на користь держави.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2023 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 100 000 грн. з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля судовий збір на користь держави в сумі 1000 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля просить рішення суду від 12 жовтня 2023 року змінити в частині стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 100 000 грн., судового збору 1000 грн., зменшивши розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в зв`язку з ушкодженням здоров`я до 50000 грн. з утриманням податків та інших обов`язкових платежів, судового збору на користь держави до 1073 грн. 60 коп. та розстрочити виконання судового рішення на чотири місяці рівними частинами з граничною щомісячною виплатою в останній робочий день місяця. посилаючись на необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального права.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Статтею 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

Згідно ст. 4 Закону України «Про охорону праці», державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про охорону праці», умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Враховуючи зазначені положення, відповідач мав створити позивачу, як і іншим працівникам належні безпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань, нещасних випадків, іншого пошкодження здоров 'я чи настання смерті були б неможливими.

Відповідно до вимог статті 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування шкоди власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008, громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника, або уповноваженого ним органу (роботодавця).

За таких обставин, з огляду на вищезазначені норми Законів, судом встановлено що позивачу спричинено моральну шкоду, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у позивача хронічного професійного захворювання.

Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії (дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15).

У справі встановлено, позивач ОСОБА_1 протягом тривалого часу працював у тяжких та шкідливих умовах вугільної промисловості в ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці (а.с.26-42).

За час роботи на підприємстві відповідача ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля позивач ОСОБА_1 набув хронічні професійні захворювання.

З виписки із акта огляду МСЕК серія 10 ААА №030541 від 26 липня 2010 року вбачається, з 09 липня 2010 року позивачу ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності до 01 серпня 2011 року. Причина інвалідності профзахворювання. Діагноз МСЕК ХОЗЛ ІІ ст, тугоухість ІІ ст. Висновок про умови та характер праці: протипоказана робота в підземних умовах, важкий фізичний труд, несприятливий мікроклімат. Рекомендовані заходи по відновленню працездатності може виконувати адмін. - ХОЗ труда невеликого об`єма (а.с.13,14).

Із виписки акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серія 10 ААА №006575 від 26 липня 2010 року вбачається, позивачу ОСОБА_1 встановлено первинно третя група інвалідності, встановлено 50% втрати працездатності сукупно: 35% - хронічне обструктивне захворювання легень, пильовий бронхіт емфізема; 15% - туговухість (а.с. 15,16).

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серія 10 ААА №593395 від 26 вересня 2012 року позивачу ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 01 серпня 2012 року безстроково. Причина інвалідності профзахворювання. Рекомендовані заходи по відновленню працездатності лікування у пульмонолога, лор лікаря (а.с.17,18).

Згідно з довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серія 10ААА №076960 від 26 вересня 2012 року вбачається, позивачу ОСОБА_1 встановлено повторно третя група інвалідності безстроково, 50% втрати працездатності сукупно: 35% - хронічне обструктивне захворювання легень, пильовий бронхіт емфізема; 15% - туговухість. Потреба у додаткових видах допомоги медикаментозне лікування, санітарно -курортне лікування (а.с.19, 20).

Таким чином, внаслідок тривалої дії шкідливих факторів на робочому місці позивач ОСОБА_1 втратив професійну працездатність, має інвалідність третьої групи, втратив 50% за профзахворюваннями професійної працездатності, що порушило його звичайний спосіб життя. Через професійне захворювання позивач змушений систематично лікуватися в лікарнях, санаторіях, відчуває сильний біль в грудях, йому важко ходити. Обмежений в рухах. Постійний прийом ліків, душевні страждання від свого безсилля і безсилля ліків допомогти йому позбавитися цієї болі, або полегшити його страждання, через постійний біль у нього поганий сон, він став нервовою та дратівливою людиною. Йому неможливо займатися домашніми справами, що потребують навіть незначних фізичних зусиль. Самопочуття позивача ОСОБА_1 не поліпшується, негативні зміни у житті позивача є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості реалізації своїх здібностей, змушений проходити курс лікування, постійно відчуває наслідки минулої роботи в неналежних умовах, що свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Враховуючи глибину фізичних та моральних страждань позивача, неможливість відновлення попереднього фізичного стану, тяжкість і незворотність змін у буденному житті, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 100 000 грн.

Однак, вирішуючи питання стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо її стягнення з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

23 травня 2020 року набрали чинності зміни до Податкового кодексу України щодо оподаткування доходів податком на доходи фізичних осіб, внесені Законом України від 16 січня 2020 року 466-ІХ Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві.

Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV Податкового кодексу України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (стаття 165 ПК України).

Згідно з підпунктом «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 ПК України.

Відповідно до підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV ПК України, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV ПК України.

Отже, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішенням, включаються до оподатковуваного доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткуванню, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.

Встановлено, позивач ОСОБА_1 тривалий час працював у тяжких та шкідливих умовах вугільної промисловості в ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля.

Слід зазначити, ОСОБА_1 , на час перебування з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля у трудових відносинах первинно 09 липня 2010 року вставлено третя група інвалідності, встановлено 50% втрати працездатності сукупно: 35% - хронічне обструктивне захворювання легень, пиловий бронхіт емфізема; 15% - туговухість.

26 вересня 2012 року позивачу ОСОБА_1 встановлено повторно третя група інвалідності безстроково, 50% втрати працездатності сукупно: 35% - хронічне обструктивне захворювання легень, пильовий бронхіт емфізема; 15% - туговухість.

Таким чином, ОСОБА_1 завдано моральну шкоду, встановлено трудове каліцтво у період перебування у трудових відносинах з відповідачем ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля, 09 липня 2010 року дата встановлення непрацездатності у період роботи у відповідача, тобто до набрання чинності нової редакції ст.164.2.14 Податкового кодексу України, а тому вказані зміни не поширюються на оподаткування сум (моральна шкода), що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування шкоди позивачеві у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання.

За таких обставин, апеляційну скаргу ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля слід задовольнити частково, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2023 року змінити, зазначивши, що сума моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача - без відрахування податків та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині рішення суду залишити без змін, оскільки рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля про наявність підстав для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди до 50000 грн. є необґрунтованими належними доказами у справі.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля про відшкодування шкоди - змінити, зазначивши, стягнути з Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, що спричинена втратою працездатності у зв`язку з професійним захворюванням, у розмірі 100 000 грн. без відрахування податків та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 грудня 2023 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова