Справа № 450/2261/23 Провадження № 2/450/1078/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.С.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про предмет спору : стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 4100,00 доларів США та 10 000,00грн.,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): 15.07.2023 ОСОБА_4 надав ОСОБА_3 у позику грошові кошти в сумі 700 доларів США про що відповідачем була складена розписка. Згідно даної розписки відповідач зобов`язувався повернути кошти у строк 1 місяць. Однак у встановлений в розписці строк грошові кошти позивачу повернуто не було. Окрім того 17.07.2021р. позивач надав відповідачу у позику грошові кошти в сумі 1 900 доларів США та 10 000 гривень, про що останнім було здійснено допис у розписці від 15.07.2020р. Також 18.07.2021р. позивач надав відповідачу у позику грошові кошти в сумі 1 500 доларів США, про що ним була складена розписка. 20.03.2023р. позивачем на адресу відповідача було надіслано вимогу про повернення заборгованості. Згідно даної вимоги було запропоновано повернути заборгованість протягом 30 днів з дня її пред`явлення. Згідно даних із сайту Укрпошти, відповідач отримав вимогу 30.03.2023р. До теперішнього часу відповідачем умови договору позики не виконані, зазначені грошові кошти позивачу не повернені. На підставі викладеного просить стягнути на користь позивача з ОСОБА_3 4100 доларів США, 10 000,00 грн. за борговими розписками та судові витрати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Також позивач просив розстрочити виконання рішення суду, на підставі поданої ним та відповідачем заяви

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав, підтвердив отримання грошових коштів у позику, подав клопотання про розстрочку виконання рішення суду.

Суд заслухавши думку позивача, представника позивача та відповідача, дослідивши позовну заяву, а також долучені письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з розпискою від 15.07.2020р. ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_5 700 доларів США на місяць часу, також дана розписка містить відмітку про отримання коштів у сумі 10 000,00 грн. та 1 900 доларів США та зазначено дата 17.07.2021р. Згідно з розпискою від 18.07.2021р. ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_5 кошти у розмірі 1 500 доларів США.

17.03.2023р. позивач скерував на адресу відповідача ОСОБА_1 вимогу про повернення заборгованості. Просив в добровільному порядку повернути суму заборгованості у розмірі 4 100 доларів США, 10 000,00 грн. за борговою розпискою, який скеровано на адресу ОСОБА_3 20.03.2023р., що підтверджується описом та квитанцією про скерування.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином відповідач склав розписку від 15.07.2020 року та 18.07.2021 року про те, що він отримав від позивача кошти у розмірі 4100 доларів США та 10 000, 00 грн.

Так в ч. 2 ст. 1047 ЦК України вказано, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, відповідач прийнявши на себе зобов`язання повернути позивачу отримані кошти, зобов`язаний виконати відповідне зобов`язання в порядку та у строк, що вказані в розписці.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, аналогічне визначення міститься також в ст. 81 ЦПК України.

Будь-яких доказів, які б спростовували наведену позивачем суму заборгованості за вказаним договором позики, відповідачем суду не представлено, відповідачем визнано позовні вимоги.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики за несвоєчасне виконання зобов`язання є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 4100,00 доларів США та 10 000,00 грн.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Позивачем та відповідачем заявлено клопотання про розстрочення сплати заборгованості на 12 місяців.

Суд вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст.267ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Підставою для застосування ст. 435 ЦПК України є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Суд враховує майновий стан відповідача, який згідно довідки Пенсійного фонду України від 17.08.2023р. відомості про страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) та інші дані, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами державного соціального страхування в Реєстрі відсутні.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розстрочити виконання рішення строком на 12 місяців, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовній вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 15.07.2020 р. та 18.07.2021 р. у розмірі 4 100, 00 (чотири тисячі сто) доларів США та 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1599,31 грн.

Розстрочити ОСОБА_3 виконання рішення суду про стягнення суми боргу в розмірі у розмірі 4 100,00 (чотири тисячі сто) доларів США та 10 000,00 грн (десять тисяч гривень.) на користь ОСОБА_1 на один рік зі сплатою щомісячних платежів за наступним графіком: до кінця першого місяця після набрання рішення законної сили у розмірі 373 доларів США; до кінця другого місяця після набрання рішення законної сили у розмірі 373 доларів США; до кінця третього місяця після набрання рішення законної сили у розмірі 373 доларів США; до кінця четвертого місяця після набрання рішення законної сили у розмірі 373 доларів США; до кінця п`ятого місяця після набрання рішення законної сили у розмірі 373 доларів США; до кінця шостого місяця після набрання рішення законної сили у розмірі 373 доларів США; до кінця сьомого місяця після набрання рішення законної сили у розмірі 373 доларів США; до кінця восьмого місяця після набрання рішення законної сили у розмірі 373 доларів США; до кінця дев`ятого місяця після набрання рішення законної сили у розмірі 373 доларів США; до кінця десятого місяця після набрання рішення законної сили у розмірі 373 доларів США; до кінця одинадцятого місяця після набрання рішення законної сили у розмірі 370 доларів США; до кінця дванадцятого місяця після набрання рішення законної сили у розмірі 10 000,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач : ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач : ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 17.08.2023 року.

СуддяН. Б. Добош