ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6413/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сірокваши К.А.,

представника позивача - Сластьона І.А. ,

представник відповідачки - адвоката Буца О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги,

У С Т А Н О В И В :

02.08.2023 до Дарницького районного суду м. Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги.

Відповідно до протокола автоматизованого розподілу справ між суддями від 02.08.2023 для розгляду справи визначено суд у складі головуючої судді Маркєлової В.М.

Позовні вимоги (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 10.11.2023) мотивовані тим, що ТОВ «Київські енергетичні послуги» у м. Києві є єдиним постачальником універсальної послуги. Відповідачка є власником буд. АДРЕСА_1 . За вказаною адресою відкрито особовий рахунок споживача електроенергії № НОМЕР_1 на підставі документів щодо права власності на житло. Відповідачка не здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги, у зв`язку з чим станом на 10.11.2023 виникла заборгованість за вказаним особовим рахунком в розмірі 55 096,08 грн. Оскільки на момент звернення до суду борг відповідачем не сплачено, позивач просить стягнути борг за період заборгованості з 01.09.2019 - 01.05.2023 та судовий збір у розмірі 2 684,08 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.09.2023 відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 09.10.2023 об 11.00 год.

19.10.2023 представник відповідачки подав відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Свою позицію обґрунтував тим, що:

- розрахунок здійснено за період з січня 2019 року, однак відповідачка є власником буд. АДРЕСА_1 з 30.08.2019 року;

-відповідач з 30.08.2019 року станом на дату подання відзиву жодного дня не проживала у вказаному будинку та не здійснювала споживання електроенергії. Відповідач зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_2 . Споживання електроенергії за вказаною адресою здійсниться одним із попередніх власників будинку, який з моменту відчуження будинку не припинив в ньому проживати. Вказаною особою є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останній в порушення права відповідача на володіння, користування та розпорядження належною їй власністю не здійснив виселення із вказаного будинку та продовжує там проживати, що в свою чергу стало підставою для подання 18.09.2023 року ОСОБА_2 позовної заяви до Дарницького р-н суду м. Києва про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення

25.10.2023 позивач подав відповідь на відзив, згідно з яким просив задовольнити позовні вимоги повністю, зазначивши наступне:

1. Щодо тверджень представника Відповідача щодо обставин справи, якими Позивач намагається обґрунтувати свої вимоги.

1.1. Щодо допущених Позивачем технічних помилок у позовній заяві та заяві про усунення недоліків позовної заяви. Позивач повідомляє, що дійсно у тексті позовної заяви та заяви про усунення недоліків позовної заяви міститься неточна інформація щодо періоду та суми заборгованості Відповідача. Вказані неточності виникли через технічні помилки програмного забезпечення щодо обліку та розрахунків періодів та сум заборгованості. У зв`язку з цим, Позивачем, відповідно до вимог ЦПК України, вказані неточності будуть усунуті про що буде повідомлено окремо.

1.2. Щодо твердження представника Відповідача про те, що Відповідач не проживала за адресою: АДРЕСА_1 . У своєму відзиві представник Відповідача зазначає, що сама Відповідач за період з 30.08.2019 ніколи не проживала за адресою виникнення заборгованості: АДРЕСА_1 . У якості доказів цього представник Відповідача надає копію паспорта Відповідача (стор. 10-11), де знаходиться відмітка про місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , а також банківські квитанції про оплату електроенергії за період з 2019 по 2023 рік на 52 аркушах. Указані вище докази, надані представником Відповідача, які начебто доводять факт не проживання Відповідача за вказаною адресою, не можуть вважатись належними та допустимими доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Надані представником Відповідача докази не спростовують факт проживання Відповідача за вказаною адресою не дають можливості за допомогою цих доказів встановити фактичні обставини справи. Тому дані докази не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони, ані підтверджують доводи Відповідача викладені у відзиві, ані спростовують доводи Позивача щодо предмету спору. На підставі наданих представником Відповідача доказів не можливо встановити чи дійсно Відповідач не проживала за період з 30.08.2019 за адресою виникнення заборгованості: АДРЕСА_1 . Єдине, що підтверджують надані представником Відповідача докази - факт того, що Відповідач має зареєстроване місце проживання на території міста Києва та факт сумлінної оплати Відповідачем грошових коштів за спожиту ним електроенергію за адресою, яка не має жодного відношення до даної справи та не є предметом розгляду. 1.3. Щодо твердження представника Відповідача про те, що споживання здійснюється одним із попередніх власників будинку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом - ОСОБА_3 ). Представником Відповідача не надано жодних доказів того факту, що ОСОБА_3 колись був власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Так, з наданої представником Відповідача копії договору іпотеки від 12.07.2019 слідує, що попереднім власником будинку за вказаною вище адресою був ОСОБА_4 . Представником Відповідача не надано жодних доказів того факту, що ОСОБА_3 з моменту відчуження будинку (з 30.08.2019), проживає за адресою: АДРЕСА_1 . У своєму відзиві представник Відповідача зазначає, що ОСОБА_3 має бути визнаний належним Відповідачем, зокрема, через те, що відповідно до копій з матеріалів судової справи № 753/6542/23, де міститься копія Договору № 0 про користування електричною енергією від 27.03.2015 укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ «Київенерго», Актом про порушення № 003171 від 17.11.2022 та Актом ТПД 000846 технічної перевірки та/або пломбування вузла обліку електричної енергії (ВОЕ) до 1000В від 17.11.2022 року, складених працівниками ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», які було підписано ОСОБА_3 . З цього приводу Позивач зазначає, що у зв`язку з реформою ринку електричної енергії та у відповідності до Закону України «Про ринок електричної енергії» розрахунки за спожиту електроенергію, починаючи з 01.01.2019, проводяться з компанією-постачальником - ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ». Позивачем у відповідності до п. 13 розділу 17 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії», коли відбувалась передача постачальнику універсальних послуг персональних даних щодо побутового споживача під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу відкрито особовий рахунок споживача електроенергії № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до ст. 13 Конституції України та ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачу відомо відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 324990030 від 07.03.2023, що власником будинку за вищевказаною адресою є Відповідач з 30.08.2019. Згідно з абз. 2, 3 п. 1.2.15 ПРРЕЕ для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання 25.10.2023 5 (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Тобто, Наданий представником Відповідача старий договір про користування електричною енергією належним чином не доводить, що споживачем електричної енергії за вищевказаною адресою не є Відповідач.

Додатково, Позивач звертає увагу, що Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17.07.2023 у справі № 753/6542/23 замінено Відповідача з ОСОБА_3 на ОСОБА_2 , 'тобто на туж саму особу, яка є Відповідачем у справі № 753/13303/23, на підставі того, що вона є власницею вищевказаного будинку. Представник Відповідача зазначає, що ОСОБА_3 , в порушення прав Відповідача проживає за адресою: АДРЕСА_1 через що Відповідач, 18.09.2023 звернулась до суду з позовною заявою про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення (справа № 753/16915/23). Позивач зазначає, що подання вказаної позовної заяви саме 18.09.2023 виглядає, як мінімум, незрозумілим з наступних причин: - Зі слів представника Відповідача, ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 30.08.2019. Тобто, зі слів представника Відповідача, Відповідач достеменно знала про порушення своїх прав і не вчиняли жодних дій 4 роки і лише після подання до Відповідача позовної заяви про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, остання вирішила подати відповідну позовну заяву до суду; - позовна заява про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення подана через 6 днів після оприлюднення в ЄДСР ухвали Дарницького районного суду міста Києва про відкриття провадження у справі № 753/13303/23 (позовна заява Позивача). Тобто Відповідач, знаючи про порушення своїх законних прав від самого початку набуття права власності, зволікала із захистом своїх прав/ із зверненням до відповідних органів щодо захисту своїх справ, що може свідчити про наявність усних домовленостей між Відповідачем та ОСОБА_3 . Представник Відповідача зазначає, що Вимогу Позивача отримував саме ОСОБА_3 , однак жодних доказів щодо цього не надає. Позивачем дійсно надсилалась вимога на ім`я Відповідача щодо необхідності сплатити заборгованість за адресою виникнення заборгованості: АДРЕСА_1 , власником будинку за якою є саме Відповідач. Однак вимога ані Відповідачем, ані ОСОБА_3 отримана не була і повернулась за закінченням терміну зберігання на поштову адресу Позивача, про що свідчить ксерокопія зворотної сторони конверту із відміткою про повернення.

Щодо нормативно-правового обґрунтування наявності правовідносин з постачання електроенергії між Позивачем та Відповідачем.

Взаємовідносини, що виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ, Правила), затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.03.2018 № 312 (зі змінами та доповненнями), положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії» та іншими нормативно-правовими актами України. Для більшого розуміння взаємовідносин сторін слід відмітити таке. Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 № 429 відповідачу (ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ») видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам. Відповідно до п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ», яке створене в результаті здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу, упродовж двох років з дня отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальної послуги на території м. Києва, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (правонаступник ПАТ «Київенерго»). При цьому універсальна послуга - це постачання електричної енергії побутовим споживачам (фізичним особам, які використовують електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність), що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», на всій території України (п. 93 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»). У м. Києві єдиним постачальником універсальної послуги є ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ». Таким чином, у зв`язку з реформою ринку електричної енергії та у відповідності до Закону України «Про ринок електричної енергії» розрахунки за спожиту електроенергію, починаючи з 01.01.2019, проводяться з компанією-постачальником - ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ». За адресою: АДРЕСА_1, де споживається електрична енергія боржником, ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» відкрито особовий рахунок споживача електроенергії № НОМЕР_1 . Нарахування за спожиту електричну енергію здійснюються на підставі даних про обсяги спожитої електричної енергії, переданих оператором системи розподілу - ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (далі - ОСР). Згідно з п. 7 постанови НКРЕКП «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 № 312 (в редакції від 18.07.2019) договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору), згідно з абз. 5 п. 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про ринок електричної енергії», є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви-приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Тобто для укладення договору з постачальником універсальних послуг потрібна хоча б одна з вищевказаних умов. У нашому випадку Відповідач здійснив 1 вищевказану умову: фактично споживав електроенергію. Фактичне споживання електроенергії позивачем відображено в Інформації щодо показників, знятих із засобів комерційного обліку (додано до позову), в якій ОСР визначено обсяги споживання на підставі показів засобу обліку, обсяги спожитої електроенергії кВт*г). Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи вищевикладене, Позивачем правомірно визначено належного Відповідача у справі і пред`явлено позов про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки остання є власником вказаного нерухомого майна та зобов`язана утримувати його відповідно до вимог чинного законодавства, а усі дії Відповідача, після пред`явлення позову та відкриття провадження у справі виглядають, як бажання ухилитися від виконання обов`язку щодо оплати за спожиту електроенергію.

02.11.2023 представник відповідачки подав письмові заперечення на відповідь на відзив, згідно з якими просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування своєї позиції зазначив таке:

У відповіді на відзив Позивачем зазначається аргументи про наступне: 1. Щодо допущених Позивачем технічних помилок у позовній заяві та заяві про усунення недоліків позовної заяви.

2. Щодо твердження представника Відповідача про те, що Відповідач не проживала за адресою: АДРЕСА_1 ; 3. Щодо твердження представника Відповідача про те, що споживання здійснюється одним ІЗ попередніх власників будинку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом - ОСОБА_3 ).; 4. Щодо норматийно-правового обґрунтування наявності правовідносин з постачання електроенергії між Позивачем та Відповідачем. За результатом ознайомлення із відповіддю на відзив бажаємо відміти наступне. - Так представник Позивача зазначає, що докази, надані представником Відповідача, які начебто доводять факт не проживання Відповідача за вказаною адресою, не можуть вважатись належними та допустимими доказами. Бажаємо відмітити, що стандарт доказування сформульовано Великою Палатою Верхоного Суду у постанові від 18.03.2020 року у! справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19) та позицією ЄСПЛ, зокрема, у рішенні!від 23.08.2016 року у справі « ДЖ.К. та ніші проти Швеції». Згідно позиції вказаних судів, висловлених у рішеннях, обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри. Позиція Відповідача, заслуговує довіри, оскільки правдивість тверджень є підтвердженою. Так Відповідачем надано докази того що останній зареєстрований та проживає за іншою адресою, де як відмітив Позивач, Відповідач сумлінно здійснює оплату грошових коштів за спожиту електроенергію, а також інших комунальних послуг (відповідні докази не надавались оскільки предмет позову стосується стягнення заборгованості за електроенергію). Зазначене в свою чергу свідчить, що Відповідач не має підстав для здійснення ухилення від сплати за спожиті послуги у разі якщо останній дійсно здійснював їх споживання. В даному випадку споживання послуг за які виникла заборгованість здійснювалось іншою особою. 2. На підтвердження того що споживання здійснюється одним із попередніх власників будинку - ОСОБА_3 додатково відмітимо наступне. | 2.1 Позивач зазначає. Що Представником Відповідача не надано жодних доказів того факту, шо ОСОБА_3 колись був власником будинку. Як було вже зазначено у Відзиві на позовну заяву, право власності на вказане майно виникло в Позивача на підставі договору іпотеки укладеного з ОСОБА_4 , серія та номер: 6034, виданого 12.07.2019, Гуревічовим О.М. , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №179632313 від 03.09.2019 та №179633431 від 03.09.2019 року (копії додається). . Згідно наявної у Позивача інформації, вищевказане майно належало ОСОБА_4 на підставі свідоцтва від 10.04.2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. за реєстровим номером №2321 (копія додається). У відповідності до вказаного свідоцтва передбачається, що ОСОБА_4 набув вказане майно у власність відповідно до ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження», на підставі акта про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, затвердженого приватним виконавцем виконавчого органу м. Києва Яцишина А.М., оскільки торги не відбулися, а стягувач ОСОБА_4 виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало ОСОБА_3 . 2.2 Не надано жодних доказів того факту, шо ОСОБА_3 з моменту відчуження 6улинку (з 30.08.2019). проживає за адресою: АДРЕСА_1 . У відзиві на позовну заяву відмічалось що проживання ОСОБА_3 у вказаному будинку підтверджується копіями Договору №0 про користування електричною енергією від 27.03.2015 року укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ «Київенерго», Актом про порушення №003171 від 17.11.2022 року та Актом ТПД 000846 технічної перевірки та/або опломбування вузла обліку електричної енергії (ВОЕ) до 1000В від 17.11.2022 року, складених працівниками ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», які було підписано ОСОБА_3 . У відповіді на відзив Позивачі звертає увагу на наявність вказаних доказів, однак не надає їм належної оцінки. З викладеного вбачається, що ОСОБА_3 , який підписував вказані акти в 2022 році дійсно не припинив споживання електроенергії та проживає протягом всього періоду у вказаному будинку та здійснює споживання електроенергії. 2.3. Наданий представником відповідача старий договір про користування ; електричною енергією належним чином не доводить, що споживачем електричної енергії за вищевказаною адресою не є відповідач. Вказаний договір було надано в сукупності із іншими доказами, для; підтвердження того що ОСОБА_3 за вказаною адресою діяв як споживач електричної енергії з 2015 року станом на зараз. 2.4.

Позивач звертає увагу, що Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17.07.2023 у справі № 753/6542/23 замінено відповідача ОСОБА_3 на ОСОБА_2 , тобто на ту саму особу, яка є відповідачем у справі № 753/13303/23 на підставі того, що вона є власницею вищевказаного будинку. У вказаній справі представником Відповідача також було подано відзив на позовну заяву із зазначенням заперечення Відповідача щодо позовних вимог у відношенні Відповідача. 2.5. Позивач зазначає, що подання позовної заяви про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення (справа № 753/16915/23) саме 18.09.2023 виглядає. як мінімум, незрозумілим. Відповідач, знаючи про порушення своїх законних прав від самого початку набуття права власності, зволікала із захистом своїх прав, із зверненням до відповідних органів щодо захисту своїх справ, що може свідчити про наявність усних домовленостей між Відповідачем та ОСОБА_3 . Відмітимо, що Відповідачу не було відомо про наявність справ щодо стягнення заборгованості до моменту подання вказаної позовної заяви. Зокрема остання не отримувала ні копій позовних заяв ні судових повісток. Про відповідні справи стало відомо під час перевірки інформації по поданій позовній заяви про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення від 18.09.2023 року, а також внаслідок отримання сповіщення в застосунок «ДІЯ», які надійшли Відповідачу 25.09.2023 року (роздруківка додається). Внаслідок чого було розпочато дії щодо ознайомлення із матеріалами справи за ; позовом Позивача. Між Відповідачем та ОСОБА_3 відсутні будь-які домовленості. Відповідач неодноразово зверталась до ОСОБА_3 в усному порядку з вимогою звільнити належний їх будинок, однак останнім не було цього виконано. 3. Щодо наявності правовідносин з постачання електроенергії між Позивачем та Відповідачем.

- Позивачем у відповіді на відзив зазначається, що для укладення договору з постачальником універсальних послуг потрібна хоча б одна з умов визначених у п. 7 постанови НКРЕКП «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 № 312 та абз. 5 п. 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про ринок електричної енергії». У даному випадку Відповідач здійснив 1 вищевказану; умову: фактично споживав електроенергію. В свою чергу бажаємо відмітити, що фактично між Відповідачем та Позивачем договірні правовідносини відсутні. Так, як вже зазначалось у відзиві на позовну заяву, у відповідності до п.4.27 Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що у разі звільнення приміщенні та/або остаточного припинення користування: електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про йадеір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно. Дія договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії достроково припиняється у разі отримання оператором системи від нового або від попереднього власника (користувача) об`єкта споживача документального підтвердження факту зміни власника (користувача) цього об`єкта. Дія договору про постачання електричної енергії достроково припиняється у разі отримання електропостачальником від оператора системи або нового чи попереднього власника (користувача) об`єкта споживача документального підтвердження факту укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії між оператором системи і новим власником (користувачем) цього об`єкта. У такому разі дія відповідних договорів припиняється в частині постачання та розподілу електричної енергії на об`єкт, а в частині виконання фінансових зобов`язань сторін (які виникли на дату припинення дії договорів) їх дія продовжується до дати здійснення повного взаєморозрахунку між сторонами. У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (за наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача - про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів. З новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України, зокрема цих Правил, після припинення дії договорів зі споживачем, який звільняє приміщення, у частині постачання та розподілу електричної енергії на цей об`єкт. Таким чином зобов`язання з розірвання договору про постачання електричної енергії з попереднім споживачем покладені на сторони такого! договору і новий власник, який виявив бажання стати споживачем електричної енергії, не наділений ні повноваженнями вчиняти дії, направлені на розірвання договору про постачання електричної енергії, стороною якого він не був, ні нести будь-яких обов`язків у правовідносинах, які виникли між іншими суб`єктами (відповідного висновку дійшла Велика палата Верховного суду в постанові від 08 травня 2018 року у справі № 757/45133/15-ц).

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідачки позов не визнав повністю з мотивів, наведених у відзиві та запереченнях на позов. Прсив відмовити у задоволенні позову,

Фактичні обставини справи, що встановлені судом, застосовані норми права та мотиви, з яких виходив суд.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312.

Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 № 429 відповідачу (ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ») видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам. Відповідно до п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ», яке створене в результаті здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу, упродовж двох років з дня отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальної послуги на території м. Києва, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (правонаступник ПАТ «Київенерго»). При цьому універсальна послуга - це постачання електричної енергії побутовим споживачам (фізичним особам, які використовують електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність), що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», на всій території України (п. 93 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»). У м. Києві єдиним постачальником універсальної послуги є ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ».

Таким чином, у зв`язку з реформою ринку електричної енергії та у відповідності до Закону України «Про ринок електричної енергії» розрахунки за спожиту електроенергію, починаючи з 01.01.2019, проводяться з компанією-постачальником - ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ».

За адресою: АДРЕСА_1, де споживається електрична енергія боржником, ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» відкрито особовий рахунок споживача електроенергії № НОМЕР_1 . Нарахування за спожиту електричну енергію здійснюються на підставі даних про обсяги спожитої електричної енергії, переданих оператором системи розподілу - ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (далі - ОСР). Згідно з п. 7 постанови НКРЕКП «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 № 312 (в редакції від 18.07.2019) договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору), згідно з абз. 5 п. 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про ринок електричної енергії», є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви-приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Тобто для укладення договору з постачальником універсальних послуг потрібна хоча б одна з вищевказаних умов.

Відповідач здійснив 1 вищевказану умову: фактично споживав електроенергію. Фактичне споживання електроенергії позивачем відображено в довідці про надходження коштів ОСОБА_2 за спожиту електроенергію за адресою: АДРЕСА_1 (о/рах НОМЕР_1 ).

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до пп. 2) п. 5.5.5. ПРРЕЕ споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 № 429, ТОВ «Київські енергетичні послуги» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам.

З 01.01.2019 ТОВ «Київські енергетичні послуги» надає послуги з постачання електричної енергії в м. Києві.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 324990030 від 07.03.2023 вбачається, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

За адресою: буд. АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Сторона відповідача у справі, заперечуючи фактичне отримання послуг від позивача, не зазначила у поданих нею заявах по суті справи іншого постачальника цих послуг, від якого вона отримувала житлово - комунальні послуги з електроенергії, акцентувавши відсутність свого обов`язку сплачувати за послуги тим, що відповідачка не написала заяву-приєднання до публічного договору, що свідчить про відсутність буд-яких правовідносин між сторонами у справі.

Суд оцінює ці доводи сторони відповідача як необґрунтовані, оскільки відповідачка приєдналася до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Київські енергетичні послуги» на умовах комерційної пропозиції, що опублікована на веб-сайті постачальника, вчинивши фактичне споживання електричної енергії.

Позивач фактично надає відповідачці ОСОБА_2 як власниці будинка за адресою: АДРЕСА_1 , за споживання яких відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 , який не змінився після 30.08.2019, і вона, у зв`язку не оплатою цих послуг, станом на 10.11.2023 має заборгованість у розмірі 55 096,08 грн. Відсутність заяви-приєднання до публічного договору не спростовує факту отримання послуг відповідачкою від позивача.

Отже, враховуючи вищевикладене, Позивачем правомірно визначено належного Відповідача у справі і пред`явлено позов про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки остання є власником вказаного нерухомого майна та зобов`язана утримувати його відповідно до вимог чинного законодавства, а доводи Відповідача щодо того, що належним відповідачем у справі має бути колишній власник цього будинку ОСОБА_3 суд розцінює як бажання ухилитися від виконання обов`язку щодо оплати за спожиту електроенергію за адресою будинку, який знаходиться у власності відповідачки.

Станом на 10.11.2023 заборгованість відповідачки перед позивачем за спожиту електроенергію за особовим рахунком № НОМЕР_1 становить 55 096,08 грн.

Заборгованість виникла з огляду на відсутність оплат відповідачкою та почала формуватися з 30.08.2019, що підтверджено розрахунком, який надав позивач, і не спростувала відповідачка.

У відповідності до п. 4.10 Правил побутові споживачі здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу.

За змістом п.п. 4.12 Правил плата за спожиту електроенергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, стягненню з відповідачки на користь ТОВ «Київські енергетичні послуги» підлягає заборгованість за спожиту електроенергію за особовим рахунком № НОМЕР_2 у розмірі 55 096,08 грн.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, позивач довів наявність заборгованості у відповідачки, її розмір, тому суд задовольняє позов повністю.

У цій справі суд враховує, але не застосовує висновок про застосування норм права, зазначений стороною відповідачва на підтвердження обґрунтування своїх заперечень проти позову з огляду на те, що правовідносини у цій справі та справі, яку переглядала Велика Палата Верховного Суду не є подібними. Так, у справі № 757/45133/15-ц Велика Палата Верховного суду в постанові від 08 травня 2018 року залишила без змін рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року, та постанову суду апеляційної інстанції, яким вимоги позивача задоволено та зобов`язано ПАТ «Київенерго» укласти з позивачем договір про постачання електричної енергії до майнового комплексу. Задовольняючи позов, суди керувалися тим, що відмова ПАТ «Київенерго» в укладенні договору про постачання електричної енергії до майнового комплексу з посиланням на існуючий договір з попереднім власником є незаконною, та порушує права позивача щодо реалізації прав на належне йому нерухоме майно. У справі ж, що розглядається, відповідачка не заявляла зустрічних вимог про зобов`язано ПАТ «Київські енергетичні послуги» укласти з нею як з новою власницею будинку (після його придбання) договір про постачання електричної енергії та не зазначала про обставини відмови позивача укласти з нею такий договір.

Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при звернені до суду у розмірі 2 684,00 грн.

Керуючись нормами ст. 10, 12, 81, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги»:

- заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 55 096,08 грн;

- судовий збір в розмірі 2 684,00 грн,

разом до стягнення - 57 780,08 грн.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Володимирія Іллєнка, буд. 31.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Маркєлова