Справа № 161/4040/23 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В.
Провадження № 22-ц/802/1166/23 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Ганжи М. І.,

представників позивача Котовича А. С., Милайчука П. П.,

відповідача ОСОБА_1 , та його представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ДКП «Луцьктепло» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинського області від 16 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

ДКП «Луцьктепло» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 11498, 47 гривень.

Позов мотивує тим, що рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 24 вересня 2013 року № 577-1 ДКП «Луцьктепло» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в місті Луцьку.

ОСОБА_1 який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 є споживачем послуг по теплопостачанню: централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води, що надаються ДКП «Луцьктело». Боржник свого обов`язку по оплаті за житлово-комунальні послуги належним чином не виконує, у зв`язку з цим станом на 01 лютого 2023 року за особовим рахунком боржника утворилась заборгованість в розмірі 11498, 47 гривень.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 жовтня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДКП «Луцьктепло» заборгованість за надані послуги в розмірі 11498, 47 гривень.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій покликаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить рішення скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу ДКП «Луцьктепло» просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши представників позивача, відповідача та його представника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг (ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлові комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 205 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі - Закону) обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

При цьому, відповідно до п. 6 ч.1 ст. 1 Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18.

Відповідно до вимог частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-УІІІ, індивідуальний споживач зобов`язаний: п.п. 1 укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; п.п.5 оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Договори, оприлюднені на офіційному сайті підприємства 11.10.2021 та 15.11.2021 в розділі «Для дому» - «Публічний договір приєднання» за посиланням https://teplo- dkp.lutsk.ua/ua/publichnyi_dohovir_pryiednannia/, набули чинності в місячний термін після їх офіційного оприлюднення.

Фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, котрі свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплати рахунка за наданні послуги, факти отримання послуги.

Згідно з Законом України «Про теплопостачання» теплопостачальна організація має право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами. В свою чергу, ч. 6 ст. 19 даного Закону зобов`язує споживача послуг щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено статтею 629 ЦК України.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Судом першої інстанції встановлено, що ДКП «Луцьктепло» надає послуги з теплопостачання квартири АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 , який є власником даного житла, не здійснює належну оплату за надані послуги з теплопостачання, в результаті чого у нього виникла заборгованість у розмірі 11498, 47 гривень.

Заперечуючи проти позову відповідач посилається на те, що з 2018 року він не користується послугами ДКП «Луцьктепло».

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року N 169, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 серпня 2019 р. за N 982/33953 затверджено Порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води (далі Порядок).

Цей Порядок визначає процедури: відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків від систем (мереж) від ЦО та/або ГВП; відокремлення (відключення) власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків від ЦО та ГВП.

Власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення.

Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проєкту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків.

За потреби, власник забезпечує виготовлення проєкту встановлення

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що квартира відповідача відповідно до порядку відключена від ЦО та ГВП. Окрім того в матеріалах справи міститься відповідь ОСББ «Еталон 1», відповідно до якої багатоквартирний будинок АДРЕСА_3 обладнаний даховою газовою котельнею, яка подає тепло для власників квартир. Кожен власник квартир має індивідуальну угоду з ДКП «Луцьктепло».

В судді апеляційної інстанції відповідач ствердив, що у передбачений законом спосіб та порядок не звертався до компетентних органів, щодо відключення його квартири від системи центрального опалення. Крім того, не заперечив, що така послуга надається до його квартири, однак він нею не користується.

Судом встановлено, що з 01.02.2021 року для споживачів будинку АДРЕСА_3 , відповідно до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 01.02.2021 року №52-1 «Про встановлення скоригованих тарифів на теплову енергію та послуги, що надаються ДКП «Луцьктепло» введено в дію нові тарифи на послуги з постачання теплової енергії та встановлено двоставковий тариф на постачання теплової енергії.

Нарахування плати за послуги ДКП «Луцьктепло» за адресою: АДРЕСА_1 проведені відповідні до вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 № 2119-VІІІ; постанови КМУ від 21.07.2005 № 630 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води водовідведення»; постанови КМУ від 21.08.2019 №830 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» та діючих тарифів затверджених рішеннями виконавчого комітету Луцької міської ради.

Відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 22.11.2018 р. №315 для приміщень з індивідуальним опаленням та окремих приміщень з транзитними мережами опалення, окрім теплової енергії, що надходить у ці приміщення від транзитних ділянок трубопроводів внутрішньобудинкових систем опалення та ГВП, що прокладені у цих приміщеннях, здійснюється розподіл визначеної частки спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення (частина 2 розділу III методики).

Згідно з пунктом 12 розділу IV Методики обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення визначено як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку згідно з пунктом 8 розділу IV Методики.

Розрахунки споживання теплової енергії на загальнобудинкові потреби будинку АДРЕСА_1 проведено у відповідності до наведених положень Методики.

Відповідач ствердив про надання теплової енергії до будинку власником квартири у якому він є.

Відповідно до частини другої статті 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є . приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно з частиною другою статті 4 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Частиною першою статті 5 вказано, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 7 співвласники зобов`язані забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку. А відповідно до пункту 2 частини першої статті 12 витрати на управління багатоквартирним будинком включають витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку.

Система опалення та гарячого водопостачання, як інженерна сантехнічна система будинку, належить на праві спільної сумісної власності всім співвласникам (в тому числі власникам нежитлових приміщень з окремим інженерним вводом зовнішньої інженерної мережі), які повинні утримувати її в належному стані, отже повинні нести спільні витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку, включаючи функціонування системи опалення та гарячого водопостачання у ньому.

Відповідач не спростував наявної заборгованості перед ДКП «Луцьктепло», не довів, що послуги по теплопостачанню не надавалися або ж надавалися у неповному обсязі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції викладених в рішенні, яке ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухваленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, 368, 375, 382,384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинського області від 16 жовтня 2023 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий-суддя:

Судді: