Справа №345/5914/23
Провадження № 2-о/345/170/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2023 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області в складі:

головуючої судді Мигович О.М.

з участю секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся з вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що він являється сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . З метою оформлення прав на спадщину він звернувся до приватного нотаріуса, яким у видачі відповідного свідоцтва відмовлено оскільки існує розбіжність по документах у прізвищі спадкодавця « ОСОБА_4 » і « ОСОБА_4 ». Згідно свідоцтва про його народження НОМЕР_1 його батьками зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Однак у свідоцтві про смерть матері серія НОМЕР_2 її прізвище та ім`я зазначено « ОСОБА_6 », а отже спадкоємець документально підтвердити факт родинних відносин не може, а встановлення такого факту необхідне заявнику для оформлення спадщини та отримання свідоцтв про право на спадщину, то він змушений звернутися до суду та просять винести рішення яким встановити факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є однією і тією ж особою.

Заявник ОСОБА_1 подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, а заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 НОМЕР_1 батьками зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 11).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а в свідоцтві про її смерть зазначено прізвище « ОСОБА_4 » (а.с. 10).

Поряд з цим, згідно довідки, виданої Перевозенецьким старостинським округом Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області № 312 від 13.10.2023, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 , зокрема з заявниками ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 який являється її сином (а.с. 8).

Згідно довідки, виданої Перевозенецьким старостинським округом Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області № 311 від 13.10.2023, підтверджується факт, що померла ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 яка проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 є однією і тією самою особою, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Заявник, будучи спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Лесик В.Б. (а.с. 12, 13), яким у видачі відповідних свідоцтв відмовлено оскільки існує розбіжність по документах у прізвищі спадкодавця « ОСОБА_4 » і « ОСОБА_4 ». (а.с. 14,15).

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Пунктом 12 вказаної Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Наведене свідчить про те, що у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень зазначеної норми.

При розгляді цих справ суд установлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

Таким чином законодавством передбачено механізм встановлення правовстановлюючих документів.

Тобто, юридичний факт про встановлення тотожності особи за законом не підлягає судовому розгляду.

Схожого висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 15.10.2020, справа № 641/1386/18 (провадження №61-19317св19).

Суд аналізуючи зміст заяви та вище вказані норми вбачає, що заявник просить встановити факт тотожності особи, а саме, що померла ОСОБА_3 є однією і тією самою особою, що ОСОБА_3 і ОСОБА_3 , що суперечить вимогам ст.315 ЦПК.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного суду від 08 грудня 2021 року справа № 464/6696/20 зроблено висновок, що подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме тотожність особи, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні. Наведене виключає можливість розгляду заяви про встановлення факту тотожності осіб.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у встановленні юридичного факту, що померла ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 яка проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 є однією і тією самою особою, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265, 315 ЦПК України,

у х в а л и в :

У задоволені заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 22.12.2023.

Головуючий: