Справа № 2-4598/09
Провадження № 4-с/161/8/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кирилюк В.Ф.,

за участю секретаря Ленічевої Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді суду в місті Луцьку скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), заінтересована особа (стягувач) Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2022 року скаржник звернулася до суду із цією скаргою.

Скарга обгрунтована тим, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 вересня 2009 року у цивільній справі №2-4598/09, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" кредитну заборгованість в розмірі 26 892 грн. 69 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" понесені витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі - 268 грн. 93 коп. по 134 грн. 46 коп. з кожного та 250 грн. по 125грн. з кожного понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебувало ВП №19393089 з примусового виконання вищенаведеного рішення суду.

У січні 2021 року ОСОБА_4 стало відомо про не знятий, не скасований арешт нерухомого майна №9979330, зареєстрований 29.06.2010р. у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №19393089 від 21.05.2010р., об`єкт обтяження: невизначене майно, усе нерухоме майно в межах суми 27 152,15 грн, власник ОСОБА_5 .

15 травня 2022 року заявник звернулася до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), із заявою про скасування вказаного арешту.

Листом від 08 вересня 2022 року заявнику відмовлено у скасуванні цього арешту.

Із зазначеним рішенням заявник не погоджується, оскільки виконавчий документ повторно не пред`являвся до примусового виконання.

Строк позовної давності для стягнення із заявника заборгованості сплив, проте її права порушуються вказаним арештом.

Вважаючи таку відмову державного виконавця незаконною, скаржник просить суд:

1) визнати незаконним та скасувати рішення від 08 вересня 2022 року №54330, постановлене Другим відділом державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про відмову у знятті арешту з майна ОСОБА_6 , обтяження №9979330;

2) зобов`язати Другий відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) () зняти арешт/скасувати арешт нерухомого майна №9979330, зареєстрований 29.06.2010р. у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №19393089 від 21.05.2010р., об`єкт обтяження: невизначене майно, усе нерухоме майно в межах суми 27 152,15 грн, власник ОСОБА_7 .

Представник скаржник надала суду заву про розгляд справи у її відсутності, скаргу підтримала та просила суд її задовольнити.

Державний виконавець надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить суд відмовити у задоволенні скарги.

Заінтересована особа (стягувач) своєї позиції стосовно скарги не подав, в судове засідання свого представника не направив.

Дослідивши письмові матеріали скарги, суд дійшов висновку, що її слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 вересня 2009 року у цивільній справі №2-4598/09, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" кредитну заборгованість в розмірі 26 892 грн. 69 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" понесені витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі - 268 грн. 93 коп. по 134 грн. 46 коп. з кожного та 250 грн. по 125грн. з кожного понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебувало ВП №19393089 з примусового виконання вищенаведеного рішення суду.

30 грудня 2011 року державним виконавцем на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла а той час) було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану. Повторно даний виконавчий документ на виконання до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не надходив та станом на 08 вересня 2022 року на виконанні не перебуває.

У січні 2021 року ОСОБА_4 стало відомо про не знятий, не скасований арешт нерухомого майна №9979330, зареєстрований 29.06.2010р. у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №19393089 від 21.05.2010р., об`єкт обтяження: невизначене майно, усе нерухоме майно в межах суми 27 152,15 грн, власник ОСОБА_5 .

15 травня 2022 року заявник звернулася до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), із заявою про скасування вказаного арешту.

Листом від 08 вересня 2022 року заявнику відмовлено у скасуванні цього арешту.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

В першу чергу суд вважає за необхідне визначитися, чи є в нього юрисдикція на розгляд цієї скарги.

Суд зазначає, що розділом VII ЦПК України передбачений порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Так, статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

А у частині першій статті 448 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, позивач, як боржник у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду, яке ухвалено в порядку цивільної юрисдикції, реалізує своє право на оскарження постанови державного виконавця про накладення арешту на майно, або бездіяльності виконавця стосовно не зняття такого арешту, шляхом звернення до суду, який видав виконавчий документ, з відповідною скаргою.

Звернення з вимогами про скасування арешту на майно в порядку позовного провадження можливе лише для осіб, які не є стороною виконавчого провадження (спадкоємців, іпотекодержателів, осіб, які вважають себе власниками майна тощо), адже такі вимоги будуть пред`являтися не в межах процедури контролю за виконанням судового рішення, а як різновид негаторного позову.

До подібного за змістом висновку стосовно підсудності та порядку розгляду спорів стосовно скасування арешту на майно за зверненням боржника у виконавчих провадження, дійшов і Верховний Суд у постанові від 02 січня 2020 року №201/10187/18.

Отже, позивач, як боржник у виконавчому провадженні, вірно звернувся до суду саме із скаргою в порядку VII ЦПК України, а не з позовом.

Щодо доводів скарги по суті, суд зазначає таке.

Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази виділення в окреме виконавче провадження постанови про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору та здійснення за ним провадження. З відповіді Другого ВДВС слідує, що всі виконавчі провадження стосовно неї завершені, а жодного відкритого виконавчого провадження немає.

Суд зауважує, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору з боржника, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, яке закріплено у статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В такому випадку, на думку суду, зважаючи на поведінку державного виконавця, який не здійснює виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, чим підтвердив відсутність з боку держави майнових претензій до боржника, а також відсутність ініціативи стягувача у повторному пред`явленні виконавчого документу до виконання, слід задовольнити скаргу частково, а саме зобов`язати скасувати такий арешт.

У вимогах скарги про визнання рішення неправомірним суд відмовляє, оскільки будь-якого неправомірного діяння державний виконавець не вчинив, адже він не може самостійно скасувати арешт на майно, без відповідного судового рішення, а арешт на майно скасовується виключно у зв`язку з відсутністю будь-яких подальших майнових претензій з боку стягувача та держави, у зв`язку з чим обтяження на майно боржника втратило свою актуальність.

Керуючись ст. 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати Другий відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) скасувати арешт нерухомого майна №9979330, зареєстрований 29.06.2010р. у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №19393089 від 21.05.2010р., об`єкт обтяження: невизначене майно, усе нерухоме майно в межах суми 27 152,15 грн, власник ОСОБА_8 .

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу у повному обсязі складена та підписана 17 січня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк