н/п 4-с/490/29/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

26 грудня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Хоменко Д.А.,

за участі представника стягувача Графченко І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанови приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. у справі № 2-1-12771/2008 за позовом Відкрито акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_1 , у якій він просить визнати незаконними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д.: про відкритті виконавчого провадження № 62147578 від 21 травня 2020 року; про арешт коштів боржника від 21 травня 2020 року; про звернення стягнення на заробітну плату від 22 травня 2020 року; про арешт коштів боржника від 08 вересня 2020 року; про арешт майна боржника від 21 травня 2020 року.

В обґрунтування своєї скарги скаржник вказує на те, що приватний виконавець Баришніков А.Д. прийняв виконавчий лист № 2-1-12771/08 поза межами строку звернення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва 08 серпня 2023 року скаргу прийнято до розгляду та витребувано матеріали виконавчих проваджень з виконання виконавчого листа № 2-1-12771/08.

Від АТ «Райфайзен Банк Аваль» надійшли пояснення щодо скарги у яких він просить відмовити у її задоволенні з огляду на необґрунтованість.

Від приватного виконавця Баришнікова А.Д. надійшов відзив на скаргу, у якому він просить відмовити у її задоволенні з огляду на необґрунтованість.

У судове засідання з`явилася предстанвик АТ «Райфайзен Банк Аваль» - Графченко І.А. (в режимі відеоконференції). Скаржник та його представник до суду не з`явилися, надавши заяву з проханням справу розглядати без їх участі. Приватний виконавець Баришніков А.Д. до суду не з`явився з невідомих суду причин.

Оскільки предстанвик ОСОБА_2 не заперечувала проти розгляду скарги за відсутності осіб, які не з`явилися, суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду скарги за відсутності скаржника та приватного виконавця Баришнікова А.Д.

У судовому засіданні предстанвик ОСОБА_2 надала пояснення щодо скарги та просить відмовити у її задоволенні, оскільки виконавчий лист № 2-1-12771/08 звернуто до виконання у визначені законодавством строки.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2008 року задоволено позов ВАТ «Райфайзен Банк Аваль», розірвано кредитний договір № 014/08-112/62576 від 06 квітня 2007 року, укладений між ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором 151 867, 55 грн, судові витрати 1548,67 грн, а всього 153 416,22 грн.

Це рішення набрало законної сили, на його виконання Центральним районним судом м. Миколаєва 29 січня 2009 року, видано виконавчий лист № 2-1-12771/2008 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606- XIV (чинного на час видачі виконавчого листа у справі) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки, зокрема, виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.

Отже, строк звернення до виконання виконавчого листа № 2-1-12771/2008 року, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 29 січня 2009 року три роки.

В матеріалах справи наявна копія постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції від 03 квітня 2009 року про відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-1-12871.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 серпня 2014 року задоволено подання АТ «Райфайзен Банк Аваль» та видано дублікат виконавчого листа № 2-1-12871. В цій ухвалі встановлено, що виконавчий лист було втрачено.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Каліч Є.А. від 03 квітня 2009 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1-12871, виданого Центральний районним судом м. Миколаєва 29 січня 2009 року.

З копії дубліката виконавчого листа № 2-1-12871, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 22 жовтня 2014 року, слідує, що до березня 2016 року він перебував на виконанні у державного виконавця та 17 березня 2016 року був повернутий.

Надалі 28 лютого 2019 року цей виконавчий лист було повернуто на підставі пункту 8 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягувач АТ «Райфайзен Банк Аваль» 15 травня 2020 року подав заяву про прийняття виконавчого листа приватним виконавцем Баришніковим А.Д.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. від 21 травня 2020 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1-12871, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 22 жовтня 2014 року. Цього ж дня ним винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. від 22 травня 2020 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. від 08 вересня 2020 року накладено арешт на кошти боржника.

Відповідно до частини першої статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (частина друга статті 447 ЦПК України).

Зі змісту скарги слідує, що скаржник висловлює свою незгоду з постановами приватного виконавця Баришнікова А.Д., винесеними ним у травні, вересні 2020 року.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення із скаргою, скаржник вказує на те, що про існування виконавчого провадження № 6214778 з виконання виконавчого листа № 2-1-12871, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 22 жовтня 2014 року, лише 31 червня 2023 року оскільки йому було заблоковано зарплатну картку. Оскільки скаржник у зазначений період (червень 2023 року) перебував в Луганській та Донецькій областях у зв`язку із виконанням військового обов`язку, звернутися із цією скаргою він мав можливість лише 02 серпня 2023 року.

Вивчивши доводи скаржника, суд вважає причини пропуску строку звернення до суду із цією скаргою поважними, строк визначений статтею 447 ЦПК України слід поновити.

Щодо вимог скарги ОСОБА_1 то суд зазначає таке.

З матеріалів справи слідує, що заочне рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 22 грудня 2008 року набрало законної сили, а виконавчий лист, виданий на його виконання, неодноразово звертався до органів виконавчої служби та був повернутий стягувачу.

Так, востаннє виконавчий лист повернуто стягувачу 28 лютого 2019 року.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, з аналізу частини четвертої та п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII висновується, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таких висновків дійшов і Верховний Суд у постанові від 22 вересня 2021 рокуу справі №240/10258/19.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що строк для звернення викнавчого листа №2-1-12871 пеперивався. Тому постанова про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця Баришнікова А.Д. від 21 травня 2020 року є такою, що винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, підстав для визнання її незаконною та скасування суд не вбачає.

Постановою приватного виконавця Баришнікова А.Д. від 21 травня 2020 року у виконавчому провадженні № 62147578 накладено арешт на кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Постановою приватного виконавця Баришнікова А.Д. від 21 травня 2020 року у виконавчому провадженні № 62147578 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, ОСОБА_1 . Цією постановою постановлено здійснювати відрахування із доходів ОСОБА_1 у розмірі 20%, з урахуванням витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця.

Постановою приватного виконавця Баришнікова А.Д. від 08 вересня 2020 року у виконавчому провадженні № 62147578 накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , розміщені в АТ «Укргазбанк» на р/р НОМЕР_1 та р/р НОМЕР_2 .

Відповідно до частини першої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Частина третя статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII визначає, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

У постанові приватного виконавця Баришнікова А.Д. від 22 травня 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату та інше, розмір відрахувань визначено у 20%, тобто у розмірі, визначеному Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова приватного виконавця Баришнікова А.Д. від 22 травня 2020 року про арешт коштів боржника містить посилання на те, що арешт накладено на всі рахунки боржника, крім тих, на яких містяться кошти, накладення на які арешт заборонено. Зазначене відповідає нормам Закону України «Про виконавче провадження».

В матеріалах справи наявна копія постанови приватного виконавця Баришнікова А.Д. про накладення арешту на грошові кошти, розміщені на рахунках в АТ «Укргазбанк» на р/р НОМЕР_1 та р/р НОМЕР_2 .

У своїй скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що йому було заблоковано картку, на яку він отримує заробітну плату. Наявні у справі матеріли не дають можливості встановити, які саме кошти розміщені на цих рахунках та чи є це кошти заробітною платою скаржника.

За такого, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що на момент винесення постанови приватний виконавець мав у своєму розпорядженні докази того, що кошти на цих рахунках є заробітною платою, підстав для визнання незаконною та скасування постанови від 08 вересня 2020 року суд не вбачає.

При цьому слід зазначити, що скаржник не позбавлений права звернутися до приватного виконавця із заявою про зняття арешту з коштів, які є заробітною платою, надавши йому докази на підтвердження цього.

Щодо постанови приватного виконавця Баришнікова А.Д. від 21 травня 2020 року про арешт майна, то враховуючи, що суд дійшов висновку про правомірність постанови від 21 травня 2020 року, підстав для її скасування суд не вбачає.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість скарги та про необхідність відмовити у її задоволенні.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 260, 261, 353, 447-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із скаргою на постанови приватного виконавця виконавчого округу Баришнікова А.Д.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. від 21 травня 2020 року про відкриття виконавчого провадження, про накладення арешту на майно, про арешт коштів, про звернення стягнення на заробітну плату, від 08 вересня 2020 року про накладення арешту на кошти боржника - відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку частини другої статті 261 ЦПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Л.М. Шолох