Справа № 595/1891/23
Провадження № 2/595/384/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2023

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

з участю секретаря судового засідання Боднара М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Ковалівський Б.В., звернулася в суд з даним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на те, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, в них відсутнє взаєморозуміння та спільні інтереси, наявні різні погляди на життя. За час спільного проживання між ними неодноразово виникали непорозуміння та сварки, в результаті яких їхні відносини безповоротно зіпсувалися. На даний час шлюбних відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, їхній шлюб носить формальний характер, у зв`язку з чим, вважає, що зберігати такий недоцільно, а його розірвання буде відповідати її інтересам. Термін на примирення просить не надавати. Окрім того, просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу та оплату судового збору. Також просить її прізвище « ОСОБА_3 » після розірвання змінити на дошлюбне « ОСОБА_4 ».

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Ковалівський Б.В. в зал судового засідання не прибули, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. У поданій позовній заяві позивач просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прости ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в зал судового засідання не прибув повторно, будучи належними чином повідомленим про дату та місце розгляду справи, шляхом надсилання на його адресу судової повістки засобом зв`язку «Укрпошта» та розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав, відзиву на адресу суду не надходило.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Як слідує зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Жизномирською сільською радою Бучацького району Тернопільської області 18 червня 2017 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 18 червня 2017 року, актовий запис № 06, зареєстрований Жизномирською сільською радою Бучацького району Тернопільської області. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу « ОСОБА_3 ».

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Жизномирською сільською радою Бучацького району Тернопільської області 15 січня 2018 року.

У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

За час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім`ї, у них відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння. Між подружжям втрачене почуття любові та поваги один до одного. Їх шлюб фактично припинив своє існування.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України).

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України).

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За таких обставин суд вважає, що прізвище позивача « ОСОБА_3 » за її вибором після розірвання шлюбу слід змінити на дошлюбне « ОСОБА_4 ».

Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача на її користь судового збору в розмірі 1073,60 грн та витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 2500 грн.

Клопотання представника позивача про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 1073,60 грн та витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 2500 грн. слід задовольнити з огляду на наступне.

За приписами частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Слід зазначити, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року у справі № 826/856/18, викладено висновок про те, що розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18», а також в постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 529/201/20.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги.

В обґрунтування понесених судових витрат представник позивача надав: договір про надання юридичної (правничої) допомоги, представництва інтересів та ведення справ у суді №42 від 11 жовтня 2023 року, згідно якого клієнт виплачує адвокату винагороду (гонорар) розмір якої та порядок виплати узгоджується за домовленістю між сторонами; додаткову угоду №1 від 13.10.2023 до договору про надання правничої допомоги від 11 жовтня 2023 року, згідно якої розмір вартості наданої адвокатом клієнту професійної правничої допомоги у суді першої інстанції за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з врахуванням вивчення матеріалів справи та значення справи для клієнта є фіксованою та становить 2500,00 грн. Вказана вартість включає оплату за складання процесуальних документів, представництво в суді першої інстанції незалежно від фактичної кількості судових засідань, повний юридичний супровід справи та консультації з правових питань; акт прийому-передачі наданих правничих послуг до Додаткової угоди №1 від 13.10.2023 до договору про надання правничої допомоги від 11.10.2023, згідно якої адвокатом понесено прямі витрати пов`язані з підготовкою до розгляду у суді першої інстанції цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, а клієнт прийняв правничі послуги: підготовку позовної заяви, подання позовної заяви до суду, вивчення судової практики, надання консультацій з правових питань та моніторингу руху справи.

Надавши оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідачів на його користь витрат на правничу допомогу, а також ураховуючи критерій складності справи, обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про достатність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.

Зважаючи на приписи ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073 грн 60 коп. покладаються на відповідача.

На підставі ст.ст.24,55,56,105,110,112 СК України, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований Жизномирською сільською радою Бучацького району Тернопільської області 18 червня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , актовий запис №06 розірвати.

Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу змінити на « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Бучацького районного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: І. І. Тхорик