Справа № 344/698/18
Провадження № 22-ц/4808/1289/23
Головуючий у 1 інстанції Мелещенко Л. В.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. ( суддя-доповідач)

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Возняк В.В.

з участю ОСОБА_1 її адвоката Сметанікова А. В.

представника виконавчої служби Кузика І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сметанікова Андрія Васильовича на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 14 вересня 2023 року, постановлену в складі судді Мелещенко Л.В. в м. Івано-Франківську, повний текст складено 18 вересня 2023 року за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Відділ державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про визнання протиправною постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору,

ВСТАНОВИВ:

У січня 2023 року ОСОБА_1 звернулась в суд з скаргою заінтересовані особи Відділ державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору.

Заява мотивована тим, що 14 жовтня 2022 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 70073332 з виконання виконавчого листа № 344/698/18 від 06 вересня 2022 року, виданого Івано-Франківським міським судом про вселення ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 та встановлення порядку користування даною квартирою. 14 жовтня 2022 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору. Постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана на адресу ОСОБА_1 тільки 26 жовтня 2022 року. Вказує, що стягувач не робила жодних спроб щодо вселення у спірну квартиру, а одразу звернулася з заявою про примусове виконання рішення суду, нею не чинились жодних перешкод у виконанні рішення суду про вселення ОСОБА_2 . Крім того, стягнення з неї виконавчого збору є необгрунтованими, оскільки застосування заходів примусового виконання рішення державним виконавцем є передчасними. Просила поновити строк звернення до суду зі скаргою, визнати протиправною постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Матієшин Наталії Дмитрівни про відкриття виконавчого провадження № 70073332 від 14 жовтня 2022 року в частині стягнення виконавчого збору, визнати протиправною постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Матієшин Наталії Дмитрівни в межах виконавчого провадження №70073332 від 14 жовтня 2022 року про стягнення виконавчого збору, визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Матієшин Наталії Дмитрівни в межах виконавчого провадження № 70073332 про нарахування та стягнення мінімальних виконавчих витрат.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 14 вересня 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду зі скаргою про визнання протиправною постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору. У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи Відділ державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 про визнання протиправною постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з ухвалою суду представник ОСОБА_1 адвокат Сметаніков А. В. подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали з постановленням нової про задоволення скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує, що після ухвалення судового рішення, яке набрало законної сили 17 травня 2021 року про вселення ОСОБА_2 про вселення в квартиру АДРЕСА_2 , вона не чинила перешкоди у виконанні вказаного рішення. Зі змісту резолютивної частини судового рішення в даній справі неможливо зрозуміти, як саме відповідачі(боржник) мала виконувати вказане рішення суду, тобто якими діями можна було б підтвердити добровільне виконання. Зважаючи на це, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження, з`явилась до органу ДВС для вирішення даного питання по суті, подавши державному виконавцеві Матієшин Н.Д. заяву про те, що не вчинятиме жодних перешкод, тобто утримуватись від дій, якими можна було б перешкодити виконання рішення по справі. За таких обставин постанова про відкриття виконавчого провадження від 14 жовтня 2022 року ВП №70073332, зокрема в частині щодо стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження є протиправним.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Сметаніков А. В. підтримав доводи апеляційної скарги, просить задовольнити подану скаргу.

Державний виконавець Кузик І.І. доводи апеляційної скарги заперечив. Ухвалу суду вважає законним та обґрунтованим, а тому просить залишити її без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що на час відкриття виконавчого провадження та прийняття рішення про стягнення виконавчого збору, рішення суду боржником не було виконане, тому у державного виконавця були відсутні визначені частиною дев`ятою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для звільнення боржника від сплати виконавчого збору. Крім того, в рішенні суду відсутня вказівка про те, що воно звертається до негайного виконання.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не повністю відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 19 лютого 2021 року вселено ОСОБА_2 разом з сім`єю у квартиру АДРЕСА_1 . Встановлено порядок користування вказаною квартирою: виділено ОСОБА_2 разом з сім`єю в користування житлову кімнату площею 11,0 кв.м, залишено у спільному користуванні співвласників квартири коридор площею 10,1 кв.м, кухню площею 9,7 кв.м, ванну кімнату площею 2,7 кв.м, вбиральню площею 1,4 кв.м та балкон площею 5,9 кв.м. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 по 352,40 грн витрат по оплаті судового збору, яке постовою Івано-Франківського апеляційного суду від 17 травня 2021 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про вселення та визначення порядку користування квартирою змінено. Вселено ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 . Встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши в користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 11,00 кв.м. та лоджію площею 3,6 кв.м. У спільному користуванні співвласників квартири залишено: коридор площею 10,0 кв.м, кухню площею 9,7 кв.м, ванну кімнату площею 2,7 кв.м, вбиральню площею 1,4 кв.м., лоджію площею 5,3 кв.м. (т.2 а.с.15-19)

Постановою Верховного суду від 22 липня 2022 року залишено постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 17 травня 2021 року без змін.

06 вересня 2021 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист з виконання рішення від 19 лютого 2021 року про вселення ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 та встановлення порядку користування даною квартирою (т. 2 а.с. 202-23).

10 жовтня 2022 року ОСОБА_2 подала заяву до Івано-Франківського міського Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2021 року (т.2 а.с.200-201).

14 жовтня 2022 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 70073332 з виконання виконавчого листа №344/698/18 від 06 вересня 2022 року про вселення ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 ; встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши в користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 11,00 кв.м та лоджію площею 3,6 кв.м; у спільному користуванні співвласників залишити коридор площею 10, 0 кв.м, кухню площею 9,7 кв.м, ванну кімнату площею 2,7 кв.м, вбиральну площею 1,4 кв.м, лоджію площею 5,3 кв.м (т.2 а.с. 160-161).

14 жовтня 2022 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні №70073332 з виконання виконавчого листа № 344/698/18 від 06 вересня 2022 року (т.2 а.с. 164-165, 206).

14 жовтня 2022 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 13 400 грн у виконавчому провадженні № 70073332 з виконання виконавчого листа № 344/698/18 від 06 вересня 2022 року (т.2 а.с. 162-163, 207, 225-226).

На зазначену постанову ОСОБА_1 подала скаргу посилаючись на те, що нею рішення суду у цій справі виконано в добровільному порядку, тому немає підстав для стягнення виконавчого збору ( т.2 а.с.157).

03 листопада 2023 року складений акт державного виконавця про фактичне виконання рішення суду (т. 2 а.с. 169).

03 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з заявою, в якій повідомляє про виконання виконавчого провадження, боржником у якому вона є, у повному обсязі (т. 2 а.с. 216).

04 листопада 2022 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 70073332 з виконання виконавчого листа №344/698/18 від 06 вересня 2022 року у зв`язку з виконанням виконавчого документа у повному обсязі (т.2 а.с.222-224).

04 листопада 2022 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 70233138 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 13 400 гривень виконавчого збору (т.2 а.с.227).

Отже, установлено, що ОСОБА_1 оскаржує постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 14 жовтня 2022 року про стягнення з неї виконавчого збору в розмірі 13 400 грн у виконавчому провадженні № 70073332 з виконання виконавчого листа № 344/698/18 від 06 вересня 2022 року (т.2 а.с.157).

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення заявника до суду зі скаргою) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За правилом ч. 1 ст. 181 КАС України (в редакції, чинній на час звернення заявника до суду зі скаргою) учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, згідно з ч. 1 ст. 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас, ч. 2 ст. 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 6 червня 2018 року в справі № 921/16/14-г/15, від 29 травня 2019 року у справі № 758/8095/15-ц

За правилом ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Статтею 377 ЦПК України встановлено підстави для скасування судового рішення повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині.

За правилом частини другої указаної статті порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а провадження у справі в частині вирішення вимог скарги про скасування постанови від 14 жовтня 2022 року у виконавчому провадженні № 70073332 про відкриття виконавчого провадження - про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 13 400 грн - закриттю.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 377, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сметанікова Андрія Васильовича задовольнити частково. Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 14 вересня 2023 року в частині відмови у визнанні протиправною постанови головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 14 жовтня 2022 року ВП70073332 щодо стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 13 400 гривень скасувати.

Провадження за скаргою в цій частині закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду з адміністративним позовом в порядку, визначеному КАС України.

В решті ухвалу Івано-Франківського міського суду від 14 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення.

Повний текст складено 14 грудня 2023 року.

Судді: В.Д.Фединяк

Л.В.Василишин

І.О.Максюта