Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва,

в складі: головуючого судді Слободянюк А.В.,

за участю секретаря Бовкун М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Чучковської А.В., звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 червня 2016 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. На даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання між сторонами припинено. 18 вересня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі про розірвання шлюбу між сторонами. У період перебування у шлюбі у сторін народилася спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з батьком. Сторони по справі та їх малолітній син проживали разом у м. Києві. Після оголошення в Україні воєнного стану сторони по справі разом з їх малолітнім сином тимчасово евакуювались до с. Фадіївка Хмельницької області, де перебували до листопада 2022 року. У грудні 2022 року позивач з сином повернулися до м. Києва, а відповідач залишилася та категорично відмовилася повертатися до родини в м. Київ, мотивуючи це тим, що вона зустріла у с. Фадіївка своє справжнє кохання і це почуття є взаємним. З цього часу відповідач дитиною не опікується та не цікавиться, витрат на її утримання не несе, мотивуючи це тим, що вона не працює, та не має самостійного доходу. Отже, з грудня 2022 року по даний час дитина проживає з позивачем, який самостійного його виховує та утримує, приділяючи синові весь свій час, оточуючи дитину любов`ю та турботою. Позивач не перешкоджає відповідачу спілкуватися з дитиною, яка інколи дзвонить та цікавиться сином. Позивач має стабільний дохід, дитина проживає в належних умовах та має все необхідне для нормального фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та витребувано від Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації висновок про розв`язання спору.

30 листопада 2023 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації на виконання ухвали суду надійшов висновок № 103/8507/41/3 від 21 листопада 2023 року.

Представник позивача адвокат Чучковська К.О. в підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, у зв`язку із визнанням відповідачкою позову просила ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідач в підготовче засідання не з`явилася, подала засобами поштового сполучення заяву, в якій фактично визнала позовні вимоги, справу просила розглядати за її відсутності.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, в підготовче судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлено своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Правом на подання пояснень щодо позову не скористався.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, судове рішення може бути ухвалене в підготовчому судовому засіданні.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 червня 2021 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_4 укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

Згідно ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами з сімейних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Тлумачення норми вищенаведеної ст. 161 СК України свідчить, що до інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

За вимогами ч. 5ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку Органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 (а.с. 66-67).

У цьому висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини зазначено, що батьки дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у жовтні 2023 року. В шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Малолітній ОСОБА_5 постійно проживає з батьком ОСОБА_1 , який самостійно займається його вихованням та утриманням. Родина мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї проведено обстеження за вказаною адресою. В ході обстеження умов проживання було встановлено, що в квартирі чисто, прибрано, наявні всі необхідні меблі, речі побуту та вжитку. Для дитини відведено окрему кімнату, де створено всі належні умови для проживання та гармонійного розвитку. Батько дитини ОСОБА_1 , працює, має дохід, має можливість створити всі умови для фізичного, духовного та розумового розвитку дитини. Мати дитини ОСОБА_2 , на засіданні комісії присутня не була, попередньо направила заяву про те, що просить розглядати питання щодо визначення місця проживання дитини без її участі, вона не заперечує, щоб малолітній син ОСОБА_5 і надалі проживав з батьком, обмежень у спілкуванні з дитиною вона не має. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги зазначене вище, керуючись статтею 161 Сімейного кодексу України, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 (а.с. 63,66-67).

ОСОБА_1 станом на 15 вересня 2023 року до кримінальної відповідальності не притягався, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, про що свідчить Повний витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» (а.с.17).

Згідно довідки КНП «КМНКЛ «Соціотерапія»№2906-30, за результатами проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, в тому числі на предмет вживання психоактивних речовин, проведеного 29 червня 2023 року ОСОБА_1 вбачається, що: психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказань для виконання роботи з наркотичними засобами, психотропними речовинами і прекурсорами - відсутні (а.с.15).

Військовозобов`язаному ОСОБА_1 , що працює в ДУ «Науково-практичний центр ендоваскулярної нейрорентгенографії НАМН України» на посаді лікаря-нейрохірурга, відповідно до наказу Міністерства економіки України «Про бронювання військовозобов`язаних за ДУ «НЦП ЕНРХ НАМН України» №10976 від 14 серпня 2023 року надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 6 місяців до 14 лютого 2024 року. (а.с. 16).

Вбачається, що ОСОБА_1 працює на 0,5 посадового окладу у відділенні ендоваскулярної нейрорентгенохірургії з 16 серпня 2017 року по теперішній час (а.с. 18).

Відповідно до характеристики від 14 вересня 2023 року № 334, за час роботи зарекомендував себе дисциплінованим, надійним, відповідальним працівником та кваліфікованим фахівцем, по характеру врівноважений, тактовний, постійно підвищує свої професійні навички. В особистому плані не має шкідливих звичок, обстоює безумовну цінність інституту сім`ї, на перше місце ставить питання виховання сина ОСОБА_3 (а.с.19, 20).

Як вбачається з довідки ОСББ «Р.Окіпної10Б» від 14 вересня 2023 року виданої ОСОБА_1 , з грудня 2022 року по даний час у квартирі АДРЕСА_2 проживає дві особи: ОСОБА_1 та його малолітній син ОСОБА_3 . Мати дитини - ОСОБА_6 у зазначеній квартирі з грудня 2022 року по даний час не проживає. Станом на дату видачі довідки заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг по вказаній квартирі не має. Зазначену квартиру ОСОБА_1 винаймає згідно договору оренди від 13 січня 2019 (а.с.21,27-28).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , за ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб HYUNDAI TUCSON реєстраційний номер НОМЕР_4 (а.с.25).

Згідно договору №230923/1 про надання послуг від 23 вересня 2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та Центром розвитку дитини, вбачається, що послуги за цим договором надаються неповнолітньому ОСОБА_3 у формі комплексу занять, розвиваючих ігор та організації режиму (а.с.22-24).

ОСОБА_1 укладено договір з ОСОБА_7 , про здійснення догляду за дитиною до трьох років від 02 грудня 2022 року, за яким за ОСОБА_3 надаються послуги з догляду (а.с.26).

Принципом 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України», Європейський суд з прав людини наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст. 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що для дітей розлучення батьків - це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо.

Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Однак найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти шлюб, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства.

Тобто, при вирішені справ про визначення місця проживання дитини, суд не може будувати логіку свого рішення за принципом: визначити місце проживання дитини із мамою, якщо не встановлено виняткових обставин.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17.07.2019 року у справі № 185/6994/15-ц.

За приписами частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

У ході розгляду справи відповідач подала заяву про визнання позову.

Отже, судом встановлено, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживає з батьком, який опікується дитиною, приділяє сину увагу, забезпечує його всім необхідним для належного фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку.

Суду не доведено фактів, у тому числі передбачених нормою ч. 2 ст. 161 СК України, які б слугували підставою для відмови в позові.

Суд приймає до уваги вищевказаний висновок Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, яким визначено доцільність проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 .

З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, позов знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 3, 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ст. ст. 3, 7, 19, 142, 150, 160, 161 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 29 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 76, 77, 81, 82, 89, 133, 141, 259, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ,

Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, , Харківське шосе, буд. 4-А, м. Київ, 06160).

Повний текст судового рішення складений 15 грудня 2023 року.

Суддя А.В. Слободянюк