Справа № 545/4436/23
Провадження № 4-с/545/29/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Потетій А.Г.,

при секретарі Пархоменко В.О.

розглянуши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області та зобов`язання вчинити дії у виконавчому провадженні,-

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області зі скаргою звернувся ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області та зобов`язання вчинити дії у виконавчому провадженні прохає:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юношевим Д.А., що полягають накладенні арешту на картковий рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 ;

- скасувати арешт накладений Полтавським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області з карткового рахунку фізичної особи НОМЕР_2 , відкритого у ПАТ КБ «Приват банк», МФО 305299, на ім?я ОСОБА_1 (облікова картка платника податків НОМЕР_3 ).

Як вбачається з матеріалів скарги 22.04.2019 року головним державним виконавцем Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Ніценко А.О. відкрито виконавче провадження ВП №58961720 по виконанню постанови Харківської митниці ДФС №2951/80700/18 від 22.01.2019 року.

13.04.2019 року державним виконавцем Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юношевим Д.А. винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_2 та направлено на виконання до банківської установи. Відповідно до вище зазначеної постанови банківську картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , було заблоковано.

Скаржник ОСОБА_1 є військовослужбовцем та згідно довідки №1754 від 27.10.2023 року перебуває на військовій службі в в/ч та отримує заробітну плату на заблокований картковий рахунок, а тому не може своєчасно одержати винагороду за працю, що є порушенням його Конституційних прав.

В судове засідання скаржник не з`явився, при зверненні до суду зі скаргою зазначив про розгляд справи за його відсутності.

Представник Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області до суду не з`явився надавши відзив на скаргу в якому прохав відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на постанову про арешт коштів боржника ВІ № 58961720 від 13.09.2023 року , винесену головним державним виконавцем Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Юношевим Д.А. Також, скаржник подав скаргу на Полтавський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у Полтавській області, який ліквідовано у 2020 році.

Полтавський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зазначає, що твердження скаржника щодо винесення головним державним виконавцем відділу Юношевим Д.А., 13.04.2019 року постанови про арешт коштів боржника не є вірним, оскільки згідно з матеріалами виконавчого провадження № 58961720 вищезазначена постанова винесена 13.09.2023 року, а до Відділу надійшла заява стягувача, Харківської митниці ДФС, про відкриття виконавчого провадження разом з постановою № 2951/80700/18 виданої 22.01.2019 року Харківською митницею ДФС про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 8500,00 грн.

22.04.2019 року державним виконавцем, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» (що діяв на той час), винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58961720. 28.08.2023 головному державному виконавцю Юношеву Д.А., передано для примусового виконання вищезазначене виконавче провадження № 58961720.

13.09.2023 року з метою забезпечення реального виконання рішення, керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження», головним державним виконавцем Відділу, Юношевим Д.А., винесено постанову про арешт коштів боржника, згідно якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. Із змісту постанови про арешт коштів боржника від 13.09.2023 року вбачається що державний виконавець визначив банківським установам порядок її виконання, із застереженням щодо накладання арешту на рахунки накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. Банківська установа на яку покладено обов?язок визначити статус рахунків та можливість накладання арешту на кошти на них, постанову головного державного виконавця про арешт коштів боржника від 13.09.2023 року виконали. Зазначене свідчить про те, що банківська установа також не визнала цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладання арешт та звернення стягнення.

Відповідно частини 4 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов?язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником. Матеріали виконавчого провадження не містять відомостей щодо обставин викладених в скарзі, відсутні данні про повне чи часткове виконання рішення боржником.

05.10.2023 року державним виконавцем керуючись пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Також в матеріалах виконавчого провадження відсутні законні підстави для зняття арешту з рахунків боржника. Станом на 07.12.2023 року борг не погашено.

Полтавський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вважає скаргу необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з вище зазначених підстав.

Представник стягувача Харківської митниці ДФС до суду не з`явився з невідомих причин, викликався належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України однією з засад судочинства є обов?язковість судових рішень.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов?язкові для всіх органів держаної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України , - і за її межами. Невиконання судового рішення с підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб), що являє собою сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених ним Законом.

Відповідно до ст.449 ч.1 п.1 ЦПК України скарга може бути подана до суду у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

На перевірку дотримання цього строку і при прийнятті скарг на рішення державного виконавця дано роз`яснення судам в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Встановлений ст.449 ч.1 п.1 ЦПК України 10-денний строк на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця відповідно до ст.120 ЦПК України є процесуальним і може бути поновлений за наявності поважних для цього причин, що передбачено ст.ст.127 ч.1, 449 ч.2 ЦПК України.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Пунктом 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено на те, що в разі подання скарги з пропуском строку, встановленого законом та відсутності підстав для його поновлення, то така скарга одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові.

Залишення скарги без розгляду не позбавляє права заявника повторно звернутись до суду, одночасно поставивши питання про поновлення йому строку на оскарження з наданням відповідних документів і доказів щодо поважності причин пропуску даного строку.

Суд вважає, що наведені заявником в скарзі підстави для її задоволення відсутні, оскільки останнім питання поновлення строку звернення до суду зі скаргою перед судом не ставиться, а отже відсутні підстави для розгляду судом скарги по суті.

Таким чином, оскільки скаргу подано після закінчення десятиденного строку з дня, коли заявник дізнався про порушення свого права, а враховуючи той факт що виконавче провадження відкрито ще в 2019 році, про дане провадження скаржнику відомо, а отже відомо про всі дії здійснені в межах даного провадження, скаржник оскаржує дії виконавця в межах даного провадження вчинені останнім у вересні місяці 2023 року, вимоги щодо поновлення строку подання скарги не були заявлені скаржником, причини пропущення даного строку ОСОБА_1 не наведено, що в свою чергу позбавляє суд можливості розглянути скаргу по суті, суд прийшов до висновку про залишення скарги без розгляду.

Керуючись ст.ст., 447, 449 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області та зобов`язання вчинити дії у виконавчому провадженні - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення, а особою, яка не була присутня при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя: А. Г. Потетій