Житомирський апеляційний суд
Справа №279/3112/21 Головуючий у 1-й інст. Шульга О.М.
Категорія 44 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Трояновської Г.С.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 279/3112/21 за позовом ОСОБА_1 як законного представника ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката Бугайова Дмитра Миколайовича, на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 березня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Шульги О.М.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 , діючи як законний представник неповнолітнього сина ОСОБА_2 , звернулася до суду із цивільним позовом у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 за ст.125 ч.2 КК України, в якому зазначила, що 30 листопада 2020 року, близько 08 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік обласного міжрайонного діагностичного центру м. Коростень, що по вул. Київська, 21 Б, умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час конфлікту, знаходячись за спиною, наніс неповнолітньому потерпілому ОСОБА_2 два удари кулаком правої руки в правий бік потилиці та один удар кулаком правої руки в область правого вуха, тим самим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді розриву барабанної перетинки в нижніх квадрантах на межі передньо-нижнього квадранта та задньо-нижнього квадранта слухового проходу правого вуха, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я.

На момент звернення із позовом понесено документально підтверджені витрати, пов`язані з його лікуванням, у сумі 1362,72 гривень, відповідно до фіскальних чеків, які долучено до позову.

Крім того, вищевказаними протиправними діями ОСОБА_2 завдано і моральної шкоди, яка полягає в наступному.

Так, на момент вчинення вказаного злочину ОСОБА_2 був неповнолітнім, навчався у школі. Він переніс біль і страждання у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Вчинення на нього нападу з надуманих мотивів, на очах у його знайомих та друзів, інших учнів його школи, особою, яка є повнолітньою, принизило честь і гідність потерпілого.

Після отримання травми проходив відповідне лікування, що призвело до порушення нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного життя, викликане травмою. Фактично він і на даний час проходить лікування, адже має намір навчатися у військовому вищому навчальному закладі та здобути військову спеціальність, проте, саме через часткову втрату слуху може бути назавжди позбавлений можливості реалізувати вказану мрію.

Крім того, ОСОБА_2 був побитий дорослим, що викликає у нього страх насильства, побої були нанесені, в тому числі і у область голови та умисно і усвідомлено. Отримання травми та подальше лікування призвело до зміни його звичайного укладу та способу життя і навчання.

Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання часу (тривале лікування та реабілітація, явка до слідчого та суду), обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, які дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання.

Таким чином, внаслідок суспільно-небезпечних дій ОСОБА_3 , які виразилися у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, було заподіяно психологічні (моральні) страждання, розмір яких становить 100000 грн.

Враховуючи вищевикладене, просила стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заподіяну матеріальну шкоду у сумі 1372,72 грн, а також моральну шкоду у сумі 100000 грн.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 березня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1362 грн 72 коп заподіяної кримінальним правопорушення матеріальної шкоди та 10000 грн заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - адвокат Бугайов Д.М., просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, зазначає, що судом не виконано вимоги апеляційного суду при оцінці доказів понесених витрат на лікування. Так, в ухвалі Житомирського апеляційного суду від 28 грудня 2022 року вказано, що з частини чеків неможливо встановити їх зміст, а даних про те, що частина медичних препаратів призначалася потерпілому, не надано. Окрім того, з долученої до матеріалів судового провадження копії виписки з медичної карти потерпілого неможливо встановити та перевірити, які саме препарати призначалися потерпілому для лікування, що позбавляє апеляційний суд можливості переконатися в правильності прийнятого рішення у вказаній частині.

Суд не надав оцінку тому факту, шо у матеріалах справи відсутні медичні документи, зокрема, виписки з медичної картки, довідки, рецепти, призначення, які б підтверджували, що лікарі дійсно призначали саме ті ліки, які зазначені у чеках, для лікування потерпілого, їх дозування та тривалість курсу лікування. Посилань на дослідження відповідних доказів за матеріалами кримінального провадження оскаржуване рішення також не містить.

З наданих позивачем копій чеків вбачається придбання ліків різного призначення, проте будь-яких належних доказів на підтвердження необхідності та доцільності застосування придбаних ліків відповідними рекомендаціями та призначеннями лікарів не надано.

Підкреслює, що якісних копій чи оригіналів чеків до позову не долучено, які і не додано документів про призначення потерпілому відповідних ліків.

Натомість з долучених копій чеків вбачається придбання невстановленою особою медичних препаратів, а саме: торвакард кристал препарати, що знижують рівень холестерину і тригліцеридів у сироватці крові; інгібітори ГМГ-КоА-редуктази, код АТХ С10А А05; цефоктам порошок для розчину д/ін антибактеріальні засоби для системного застосування, інші вэ-лактамні антибіотики; цефалоспорини другого покоління; цефуроксим, код АТХ J01D C02; Тіоцетам інші психостимулюючі і ноотропні засоби, код АТХ N06BX; вітаксон препарати вітаміну В1 в комбінації з вітаміном В6 та/або вітаміном В12, код АТХ А11DB; гідрокортизона ацетат суспензія д/ін 2,5% - кортикостероїди для системного застосування, прості препарати; гідрокортизон, код АТХ Н02АВ09, показання остеоартрит, різні моноартрози (колінного, ліктьового, тазостегнового суглобів), ревматоїдний артрит і артрити іншого походження (за винятком туберкульозних і гонорейних артритів), плечолопатковий періартрит, бурсит, епікондиліт, тендовагініт; нітрофунгін розчин д/зовн. застос. 10мг/мл по 25 мг протигрибкові засоби для місцевого застосування, код АТХ D01AE, показання дерматомікози, зокрема, епідермофітії, трихофітії, кандидози, мітотична екзема, мікози зовнішнього слухового проходу; вестінорм таблетки по 8 мг засоби для лікування вестибулярних порушень; ципрофлоксацин краплі очні/вушні 2 мг/мл засоби для використання в офтальмології та отології, протимікробні засоби, код АТХ S03A A07; фармазолін краплі наз. 0,1% - засоби, що використовуються при захворюваннях порожнини носа, протинабрякові та інші препарати для місцевого застосування при захворюваннях порожнини носа, симпатоміметики, прості препарати, код АТХ R01A A07; тайгерон таблетки, п/о по 500 мг № 5 антибактеріальні засоби групи хінолонів, фторхінолони, код АТХ ATX J01M A12.

Вказує, що долучені квитанції, виписки про проходження лікування в березні 2021 року жодним чином не пов`язані з подіями 30 листопада 2020 року, оскільки вже після 11 грудня 2020 року ОСОБА_2 згідно з вищевказаною медичною документацією одужав.

Вважає незаконними вирок та ухвалу апеляційного суду в частині засудження ОСОБА_3 у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому відшкодування моральної шкоди є безпідставним.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 липня 2022 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 1700 гривень.

Так, ОСОБА_3 засуджено за те, що 30 листопада 2020 року близько 08.00 год., перебуваючи неподалік обласного міжрайонного діагностичного центру м.Коростень (м.Коростень, вул.Київська, 21-б), на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час конфлікту, перебуваючи за спиною неповнолітнього ОСОБА_2 , наніс потерпілому один удар правою рукою в область правого вуха та заподіяв потерпілому ОСОБА_2 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у виді розриву барабанної перетинки в нижніх квадрантах слухового проходу правого вуха.

Згідно з частиною шостою статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини.

З огляду на викладене, встановлені у кримінальній справі обставини є обов`язковими для суду, що вирішує зазначений цивільній спір з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 28 грудня 2022 року вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 липня 2022 року щодо ОСОБА_3 скасовано в частині вирішення цивільного позову та призначено в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства, у решті вирок залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 17 липня 2023 року вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 липня 2022 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 28 грудня 2022 року залишено без змін.

Вирок суду набрав законної сили, отже, вина ОСОБА_3 не оспорюється та є доведеною обставиною.

Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень частини першої статті 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток ( дохід), втрачений внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи ( стаття 79 ЦПК України).

Частиною першою статті 77 ЦПК України також передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

На обгрунтування позовних вимог про відшкодування витрат на лікування суду надано копії фіскальних чеків, які містять інформацію про придбання в аптеках протягом періоду з грудня 2020 року по березень 2021 року певних товарів, медичних препаратів та ліків на загальну суму 1362 грн. 62 коп.

Однак, частина зазначених чеків неналежної якості, що позбавляє суд можливості встановити, які конкретно ліки та медичні препарати були придбані.

Окрім того, до матеріалів справи долучено копії медичних документів, які підтверджують факт проходження ОСОБА_2 лікування у зв`язку із спричиненням йому легких тілесних ушкоджень. Однак, текст лікарських рекомендацій у цих документах написаний нерозбірливо й з огляду на неналежну якість копій вказаних документів, суд позбавлений можливості достеменно встановити, які саме медичні препарати та ліки були призначені ОСОБА_2 .

Клопотань щодо витребування виписки з медичної картки потерпілого до суду не надходило, відтак справа розглянута на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів витрат на лікування у розмірі 1362 грн. 72 коп.

Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне.

Частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України також визначео, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

В постанові Верховного Суду від 21 квітня 2022 року у справі №748/359/20 зроблено висновок про те, що будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним. Отже, рівень моральних страждань визначається не видом правопорушення і не складністю цього правопорушення, а моральними стражданнями потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди одразу визначається потерпілим у позовній заяві, хоча остаточне рішення про розмір компенсації моральної шкоди приймається судом.

Як встановлено судом, внаслідок неправомірних дій відповідача неповнолітній ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з чим змушений був звернутися за медичною допомогою та проходив курс лікування.

Вказані обставини беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_2 спричинено моральну шкоду, адже він переніс душевні страждання й змушений був докладати значних зусиль для організації свого життя.

З урахуванням засад розумності і справедливості суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищезазначене, рішення в частині стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1362 грн. 72 коп. на відшкодування матеріальної шкоди слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні цих позовних вимог. В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Бугайова Дмитра Миколайовича, задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 березня 2023 року в частині стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1362 грн. 72 коп. на відшкодування матеріальної шкоди,- скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні цих позовних вимог.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: