УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 712/327/23
Номер провадження 2/712/1117/23

17 січня 2023 року м. Черкаси
Суддя Соснівського районного суду м.Черкаси Марцішевська О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Черкаської обласної військової адміністрації, Черкаського обласного штабу Черкаської обласної військової адміністрації, треті особи: Звенигородський регіональний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Регіональний сервісний центр МВС в Черкаській області, Черкаський науково-дослідний експертно-криміналістичного центру України про визнання рішення безпідставним та повернення майна, -

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2023 року позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до суду до відповідачів військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), Черкаської обласної військової адміністрації (м. Черкаси, бул. Шевченка, 185), Черкаського обласного штабу Черкаської обласної військової адміністрації (м. Черкаси, бул. Шевченка, 185), треті особи: Звенигородський регіональний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області (м. Звенигородка, вул.. Благовісна, 50), Регіональний сервісний центр МВС в Черкаській області (м. Черкаси, вул.. Л.Українки, 21), Черкаський науково-дослідний експертно-криміналістичного центру України (м. Черкаси, вул.. Пастерівська, 104) про визнання рішення безпідставним та повернення майна.
В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки VOLKSWAGEN POLO, д.н.з. НОМЕР_2 , 2004 року випуску на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
18.07.2022 року робочою групою з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану у складі начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , командира військової частини № НОМЕР_4 ОСОБА_3 , заступника начальника слідчого управління Еоловного управління Національної поліції в Черкаській області Олександра Матвієнка,, начальника регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області Володимира Андрущенка, начальника Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Василя Аксьонова та заступника начальника управління превентивної діяльності Сергія Кузнеця складений Акт про примусове відчуження та вилучення майна № 155/1/01/13-13 про примусове відчуження автомобіля марки VOLKSWAGEN POLO, д.н.з. НОМЕР_2 , 2004 року на користь військової частини НОМЕР_1 .
Підставою для складення даного Акту є Протокол оперативної наради робочої групи з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану від 18.07.2022 року та лист Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 18.07.2022 року № 8132/55/06-2022.
Автомобіль марки VOLKSWAGEN POLO, д.н.з. НОМЕР_2 , 2004 року перебуває на балансі військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується відповіддю військової частини НОМЕР_1 від 07.11.2022р. №2603. (копія додається).
Позивач вважає, що рішення про примусове відчуження її автомобіля прийняте на підставі листа Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 18.07.2022 року № 8132/55/06-2022., відображене у Протоколі №208/2 від 18.07.22р. оперативної наради робочої групи з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану, закріплене Актом про примусове відчуження та вилучення майна № 155/1/01/13-13 є безпідставним, порушує майнові права позивача та підлягає скасуванню, а автомобіль марки VOLKSWAGEN POLO, д.н.з. НОМЕР_2 , 2004 року підлягає поверненню позивачу.
До відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує,чи відповідає позовна заява вимогам,встановленим ст. 175 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до визначеного ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.
Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 р. Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.
Відповідно до усталеної прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» ( рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року).Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…).
Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до п. п. 2, 6 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
- прийняття судом одного з рішень, зазначених у п.1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг ( п.7 ч.1 ст. 4 КАС України).
У відповідності до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч.3 ст.21 КАС України якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства (ч.5 ст.21 КАС України).

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом (ч.6 ст.21 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративної юрисдикції віднесено вирішення публічно-правового спору, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим уважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де суб`єкт владних повноважень виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Як вбачається з позовної заяви на захист права власності, спір виник щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень при примусовому відчуженні майна фізичної особи в умовах воєнного стану. Вказаний спір є публічно-правовим, оскільки відповідач як суб`єкт владних повноважень виступає щодо позивачки не як рівноправна сторона у правовідносинах, що характерно для цивільно-правових правовідносин, а як суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що спір стосується не права власності позивача на транспортний засіб, який було вилучено, а позовні вимоги обґрунтовано протиправністю та незаконністю рішення робочої групи з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна, а саме прийняте за відсутності правових підстав.

Таким чином, оскільки позовні вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень пред`явлені позивачкою в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, згідно положень КАС України вказаний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства та предметно підсудний окружному адміністративному суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки Соснівський районний суд м. Черкаси не є судом, повноважним згідно закону на розгляд даної справи та розгляд справи призведе до порушення прав учасників справи на справедливий судовий розгляд.
В зв`язку з відмовою у відкритті провадженні сплачений при подачі позовної заяви судовий збір може бути повернутий за заявою особи, яка його сплатила.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Черкаської обласної військової адміністрації, Черкаського обласного штабу Черкаської обласної військової адміністрації, треті особи: Звенигородський регіональний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Регіональний сервісний центр МВС в Черкаській області, Черкаський науково-дослідний експертно-криміналістичного центру України про визнання рішення безпідставним та повернення майна - відмовити.
Роз`яснити позивачу право на звернення до окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://court.gov.ua.
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення (підписання) ( ч.ч.1,2 ст.261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, що є датою її ухвалення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М.Марцішевська

Повний текст ухвали виготовлено 17 січня 2023 року.