КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/5139/23
Провадження № 2/488/1978/23
УХВАЛА

Іменем України

20.12.2023 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Селіщева Л.І., ознайомившись із позовною заявою Акціонерного Товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ "Державний ощадний банк України" звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- стягнути з відповідача - ОСОБА_1 заборгованість за Договором про споживчий кредит № 579-27А від 29.01.2021 р. на загальну суму - 213 355,19 грн.;

- звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб марки RENAULT модель DUSTER з р/н НОМЕР_1 шляхом реалізації його на електронному аукціоні в межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України "Про заставу" за початковою ціною, що має бути визначена на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Крім цього, позивач просив стягнути на його користь з відповідача судовий збір у розмірі 3 200 грн.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність залишити її без руху через наступне.

Статті 175 - 177 ЦПК України містять вимоги, яким повинна відповідати позовна заява, зокрема:

- позовна заява повинна містити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету (п. 2 ч. 3 ст. 175 );

- до позовної заяви додаються документи, що підтверджують оплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи,що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (ч. 4 ст. 177).

До позовної заяви позивачем було додано квитанцію про сплату ним судового збору у розмірі 3 200 грн. Між тим, згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року встановлено у розмірі 2 684 гривні.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості та про звернення стягнення на предмет застави.

Разом з тим, у спорах про звернення стягнення на предмет застави судовий збір стягується виходячи з вартості майна. Позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір». Наведене узгоджується з висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 26 лютого 2019 року в справі № 907/9/17 (провадження № 12-76гс18) та висновком Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26 лютого 2019 року в справі № 907/9/17 (провадження № 12-76гс18).

Отже, позивачу слід уточнити ціну позову та провести доплату судового збору виходячи із вищевикладених положень Закону України "Про судовий збір".

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що у позовній заяві мають місце вказані недоліки, які позбавляють суд можливості відкрити провадження у даній справі та призначити її до розгляду. Тому вважаю необхідним дану позовну заяву залишити без руху, невідкладно повідомити про це позивача та надати йому строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху у відповідності до положень ст. 185 ЦПК України.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного Товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави - залишити без руху та запропонувати позивачу усунути недоліки протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Селіщева