ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/4750/23 Головуючий суддя І інстанції
Провадження № 22-з/818/166/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Заява про ухвалення додаткового рішення
13 грудня 2023 року м.Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді - Яцини В.Б.
суддів: - Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,
за участю секретаря - Зінченко М.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Ганги Дмитра Григоровича про ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ганги Дмитра Григоровича на дії державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції Лисакова Євгена, заінтересована особа ОСОБА_2 ,
Постановою Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ганги Дмитра Григоровича задоволено. Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2023 року скасувано. Скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ганги Дмитра Григоровича на дії державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції Лисакова Євгена, заінтересована особа: ОСОБА_2 задоволено. Визнано неправомірною відмову Державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Євгена Лисакова у винесені постанови про об`єднання ВП №52265561 та ВП №66060972 у зведене виконавче провадження. Зобов`язано Державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Євгена Лисакова винести постанову про об`єднання ВП №52265561 та ВП №66060972 у зведене виконавче провадження.
14 листопада 2023 року на адресу Харківського апеляційного суду надійшла заява Ганги Дмитра Григоровича про ухвалення додаткового рішення та долучення доказів понесення витрат на правничу допомогу.
В обґрунтування заяви представник ОСОБА_1 - адвокат Ганга Д.Г. посилається на те, що у апеляційній скарзі було зазначено, що докази витрат боржника на правову допомогу та їх детальний розрахунок будуть подані до суду протягом 5 днів з моменту винесення рішення по справі.
Вказує, що у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги відповідач має право на розподіл сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 536,80 грн та понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн у суді апеляційної інстанції.
Зазначає, що витрати підлягають розподіленню незважаючи на те, що вони ще фактично не сплачені, оскільки відповідно до п.2.5 договору у клієнта є 5 днів для оплати цього акту.
Вважає, що професійна правнича допомога у розмірі 3000 грн є реальною, розумною, справедливою, об`єктивною та співмірною із складністю справи, виконаними адвокатами роботами, часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт у розмірі 2 годин, значення справи для боржника.
Вказує, що оскільки у апеляційній скарзі він зробив відповідну заяву, докази витрат на правову допомогу подаються протягом п`яти днів після ухвалення рішення, то наявні усі підстави для розподілу судових витрат.
Державний виконавець Лисаков Є. просить заяву про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.
Вказує, що апеляційна скарга містить лише повідомлення про намір в подальшому подати до суду докази понесених витрат боржника на правову допомогу та їх детальний розрахунок, одна не містить попереднього розрахунку суми судових витрат, які апелянт поніс і які очікував понести у зв`язку з розглядом справи. Вказує, що інформація яка міститься в акті приймання правничої допомоги зокрема переліку наданих послуг та фіксований розмір гонорару не може вважатись тим розрахунком, виконаних адвокатом та здійснених ним витрат часу п кожному і видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Частинами 3,4 ст.270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув заяву за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження з повідомленням учасників справи та проведенням судового засідання, згідно до положень ч.3 ст. 270, ч. 3 ст. 369 ЦПК України.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, за відсутності всіх учасників справи, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За положенням ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані з проведенням експертиз.
Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Зі змісту ст. 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частиною 4. ст. 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Представником ОСОБА_1 - адвокатом Ганга Д.Г. на підтвердження понесених витрат надано:
Копію договору про правову допомогу №01/06/2023-1 від 1.06.2023 року, додаткову угоду до нього № 1 від 15.07.2023 року; копію акту приймання-передачі наданих послуг № 2 від 09.11.2023 року до договору про правову допомогу №01/06/2023-1 від 01.06.2023 року.
Відповідно до п.1 додаткової угоди № 1 в порядку і на умовах визначених договором, стоони вирішили, що окрім визначеного п.1.1 договору доручення, адвокатське обьєднання також надає правову допомогу клієнту у виконавчих провадженнях №52265561, 66060972.
Згідно з п.2 додаткової угоди № 1 вартість послуг із виконанням доручення складає 1500 грн за одну годину роботи адвоката.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати до суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат представника ОСОБА_1 - адвокатом Ганга Д.Г. надано акт приймання -передачі з 15.09.2023 року по 09.11.2023 року об`єднанням належним чином надані і оформлені, а клієнтом спожиті та прийняті обумовлені в п.1.1 договору послуги: формування та подача до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги на ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 05 вересня 023 року кількість годин 1 година 30 хвилин вартість 2250 грн; підготовка до засідання та участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції по справі №642/4750/23 в режимі відеоконференції, кількість 30 хвилин, вартість 750 грн.
Згідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У статті 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підтвердження витрат, понесених ОСОБА_1 судових витрат було надані всі передбачені законом докази.
гідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Крім того, саме заінтересована сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2023 року у справі № 726/1142/22.
Враховуючи характер виконаної адвокатом Ганга Д.Г. роботи наданої у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної роботи, критерію необхідності подання відповідних документів зі сторони Ганги Д.Г. , значимості таких дій у справі, та витраченого часу представником у даній справі, а також заперечення державного виконавця щодо визначеного заявником розміру витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви та стягнення з Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, понесені під час розгляду справи в апеляційному суді у розмірі 3 000 грн.
Окрім цього, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст.452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Таким чином, у зв`язку із задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 з ДВС підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 536 грн 80 коп.
З огляду на вищевикладене, заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Ганга Д.Г. про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 133,134,137,259,270,382-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Ганги Дмитра Григоровича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 20 грудня 2023 року.
Головуючий суддя В.Б.Яцина.
Судді колегії І.В.Бурлака.