Справа № 299/2240/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 грудня 2023 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кожух О.А., Джуга С.Д.,

з участю секретаря: Гусонька З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Виноградівського районного суду від 30 вересня 2020 року у справі № 299/2240/20 (Головуючий: Рішко Г.І.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2020 року Моторне (транспортне страхове бюро України звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, мотивуючи тим, що 08 червня 20189 року на а/д Київ-Чоп мало місце ДТП за участю автомобіля «SUZUKI GRAND VITARA», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «ЗАЗ DAEWOО SENS», номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортному засобу «ЗАЗ DAEWO SENS», номерний знак НОМЕР_2 , було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку.

Згідно із постанови Виноградівського районного суду від 13 листопада 2018 року ДТП сталося з вини відповідача. На час скоєння ДТП відповідач ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

12 червня 2018 року ОСОБА_2 повідомив позивача про ДТП та в подальшому звернувся із заявою про отримання відшкодування шкоди. Відповідно до Наказу № 8137 від 14.08.2019 р. розмір регламентної виплати, яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі, згідно платіжного доручення №1151655 від 15.08.2019 року становило 38 510,00 грн. Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 800,00 грн.

На підставі наведеного позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на їх користь 39310,00 гривень витрат пов`язаних з регламентною виплатою та судовий збір у розмірі 2102,00 грн..

Заочним рішенням Виноградівського районного суду від 30 вересня 2020 року позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу в розмірі 39310,73 грн..

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою Виноградівського районного суду від 29 січня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на перегляд заочного рішення цього ж суду від 30.09.2020 року у справі № 299/2240/20 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу і заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Виноградівського районного суду від 30.09.2020 року залишено без задоволення.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на заочне рішення суду першої інстанції, в якій просить рішення скасувати, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як у матеріалах справи про адміністративне правопорушення № 299/2754/18 немає жодного доказу, який би вказував на вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП 08 червня 2018 року. Щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 38 КУпАП (у зв`язку із закінченням строку накладання адміністративного стягнення), а не за пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП (у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення) то згідно узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому Адміністративному суді України від 07 листопада 2017 року під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється. Таким чином, постанова Виноградівського районного суду від 13 листопада 2018 року в справі про адміністративне правопорушення № 299/2754/18 копію якої позивач подав на підтвердження наявності вини відповідача у виникнення дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 08 червня 2018 року не є доказом порушення останнім Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а отже і наявності вини останнього у виникненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Подана позивачем копія протоколу про адміністративне правопорушення сері ї БД № 278386 від 01.09.2018 р. так само не є доказом наявності вини відповідача у виникненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Представник ОСОБА_1 адвокат Пуканич Е.В. та представник МТСБУ уц судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с. 210, 212) і їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК україни.

Встановлено, що 08 червня 2018 року о 22:40 год. на а/д Київ-Чоп 653 км + 700 м. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «СУЗУКІ ГРАНД ВІТАРА», державний номерний знак НОМЕР_3 , допустив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Дейво ЗАЗ Сенс», НОМЕР_2 , в результаті чого вказаний автомобіль отримав механічні пошкодження. При цьому ОСОБА_1 залишив місце ДТП.

Постановою Виноградівського районного суду від 13 листопада 2018 року у справі № 299/2754/18 провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 1224 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобіль марки «ЗАЗ DAEWOО SENS», номерний знак НОМЕР_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Згідно даних Централізованої бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «SUZUKI GRAND VITARA», номерний знак НОМЕР_1 станом на дату скоєння вищевказаної ДТП застрахована не була.

07.12.2018 року ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ із заявою про отримання відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди на підставі ст. 35 та п. 41.2. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка складає 39 699,40 грн. згідно Звіту № 1699/18 від 09.07.2018 року про оцінку автомобіля «ЗАЗ DAEWOО SENS» номерний знак НОМЕР_2 .

Позивачем також понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 800 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 992285 від 10.08.2018 р.

15 серпня 2019 року позивачем на рахунок ОСОБА_2 на підставі наказу № 8137 від 14 серпня 2019 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 38510,73 грн., що стверджується платіжним дорученням № 1151655.

За таких обставин, суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, із посиланням на вимоги ст.ст. 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, обґрунтовано вважав, що у ОСОБА_1 виникло зобов`язання перед МТСБУ відшкодувати збитки в порядку регресу у розмірі фактично понесених позивачем витрат.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Виходячи із даної норми можна дійти висновку, що застосування п. 7 ст. 247 КУпАП можливе виключно у випадках наявності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення, тобто дана норма не передбачає автоматичного закриття провадження у справі лише через сплив строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини у керуванні транспортним засобом.

Застосування п. 7 ст. 247 КУпАП можливе виключно у випадках наявності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення, а у разі відсутності вини особи в скоєнні ДТП провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП відсутність події складу адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16.

Отже, факт закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строків накладання адміністративного стягнення не свідчить про відсутність правових підстав для настання цивільно-правової відповідальності.відповідача.

За правилами ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Законом не ставиться можливість покладання відповідальності за заподіяну джерелом підвищеної небезпеки шкоди в залежність від наявності вини заподіювача і у даних правовідносинах цивільна відповідальність покладається на особу, яка заподіяла шкоду.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як такі не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Виноградівського районного суду від 30 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 грудня 2023 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой