Справа № 740/7103/23
Провадження № 2/740/1421/23
УХВАЛА

Іменем України

14 грудня 2023 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди,

установив:

ОСОБА_1 подала до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області вказану позовну заяву, в якій заявила такі вимоги: стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04 лютого 2015 року до 13 жовтня 2021 року у розмірі 326 241,34 грн; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.10.2023 по 24.10.2023 у розмірі 1488,90 грн; стягнути з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 19.10.2023 по день фактичного розрахунку; стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі, рівній невиплаченому відповідачем середньому заробітку за час вимушеного прогулу та за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, і надано їй для усунення викладених у мотивувальній частині ухвали недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали, у спосіб подання позовної заяви в новій редакції з копією для відповідача із зазначенням ціни позову, а також надання документів на підтвердження сплати суми судового збору.

01.12.2023 до суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про прийняття позовної заяви в новій редакції та звільнення від сплати судового збору.

Перевіривши позовну заяву, встановлено, що вона містить такі позовні вимоги: стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04 лютого 2015 року до 13 жовтня 2021 року у розмірі 326 241,34 грн; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.10.2023 по 24.10.2023 у розмірі 1488,90 грн; стягнути з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 19.10.2023 по день фактичного розрахунку, що станом на 27.11.2023 становить 39 306,96 грн; стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі, рівній невиплаченому відповідачем середньому заробітку за час вимушеного прогулу та за час затримки розрахунку при звільненні, у розмірі, що станом на 27.11.2023 становить 365 548,30 грн.

Разом з цим установлено, що позовна заява не містить ціни позову, хоча позов підлягає грошовій оцінці.

У клопотанні позивачка зазначила суму 4048,55 грн (1 % від суми 404 855,26 грн (39 306,96 грн + 365 548,30 грн), однак такий розрахунок не узгоджується зі змістом вищевказаних позовних вимог, а позивачка самостійно не визначила ціну позову, хоча має такий процесуальний обов`язок.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно з п. 1, 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Із цих підстав позовна заява ОСОБА_1 залишалася без руху і позивачку повідомлялося про спосіб усунення недоліків.

Станом на час постановлення цієї ухвали позивачка не усунула недоліків позовної заяви у визначений спосіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» (заява № 24402/02) зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення від 28.05.1985 у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства» (пункт 57).

За таких обставин, позовна заява підлягає поверненню позивачці як неподана.

Як зазначено у ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 175, 185, 259 - 261 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди вважати неподаною і повернути позивачці.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Суддя І. М. Шевченко