Провадження № 2/127/5068/23
УХВАЛА

18 грудня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу удаваними,визнання майна особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Юрченка Т.П. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу удаваними, визнання майна особистою приватною власністю.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175, 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. За змістом ст. 83 ЦПК України, докази додаються разом з поданням до суду позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Слід зауважити, що згідно положень ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Викладене узгоджується із висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 14.08. 2019 року у справі № 519/77/18, від 15.04.2020 року у справі № 474/106/18.

Як слідує з позовної заяви прохальна частина містить наступні вимоги: визнати удаваним договір купівлі-продажу частини квартири від 24.04.2007, що укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_6 з іншої сторони, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик В.В. та зареєстрованим в реєстрі за №94125, визнавши, що між сторонами укладено договір дарування 3/5 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати удаваним договір купівлі-продажу частини квартири від 01.05.2009, що укладений між ОСОБА_7 з однієї сторони та ОСОБА_6 з іншої сторони, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик В. та зареєстрованим в реєстрі за №2241, визнавши, що між сторонами укладено договір дарування 1/5 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати особистою приватною власністю ОСОБА_8 на 4/5 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачем за даним позовом позивач визначає ОСОБА_2 .

Згідно позиції, висловленої у постанові Верховного Суду 18.05.2022 по справі № 369/7073/18, якщо договір купівлі-продажу вчинений за множинності осіб на стороні покупця (чи продавця), то в справі за позовом одного з учасників такого договору про визнання його удаваним як відповідачі мають залучатись всі учасники правочину, а не тільки учасники правочину на стороні покупця.

Отже, позивачу слід визначитись із колом учасників по справі відповідно до заявлених позовних вимог зважаючи на вищевикладені положення.

Крім того, як вбачається з позовної заяви, вона подана до суду в інтересах позивачки ОСОБА_1 . Водночас з доданих до позовної заяви матеріалів, вбачається, що оспорювані договори укладено ОСОБА_9 , однак жодних доказів щодо зміни прізвища позивачкою з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 » матеріали позовної заяви не містять.

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

В той же час, зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Як слідує із позовної заяви, позивачем пред`явлено вимогу майнового характеру, а саме визнання майна особистою приватною власністю 4/5 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначив ціну позову в розмірі 922521,00 грн.

Разом з тим на підтвердження вартості спірного майна позивачкою надано консультаційний висновок №ІК-12 про оціночну вартість об`єкта нерухомості, виданий Вінницькою торгово-промисловою палатою за №23-06-4/52 від 21.04.2023, згідно якого оціночка вартість квартири АДРЕСА_2 становить 2306303,00 грн, а оціночка вартість 4/5 частки цієї квартири (щодо яких позивачкою заявлено вимогу про визнання особистої приватної власності) 1845042,00 грн.

У відповідності до вимог п. 56 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року, звіт про оцінку майна повинен бути складений у повній формі, містити дату оцінки та дату завершення складання звіту, та строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства.

Натомість у поданому позивачем звіті не вказано строку його дії, відтак консультаційний висновок від 21.04.2023 не може судом братися як належний доказ в підтвердження реальної вартості спірного майна на момент подачі позовної заяви до суду (08.12.2023).

Таким чином визначена позивачем у позовній заяві ціна позову (922521,00 грн) вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна (4/5 частки квартири), відтак на виконання вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК слід вказати відповідну ціну позову з посиланням на актуальні докази щодо дійсної вартості майна на момент звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частина 2 статті 133 ЦПК України передбачає, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

В залежності від предмета спору за своїм характером позовні вимоги поділяються на вимоги майнового та немайнового характеру.

Майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі. Водночас, під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір сплачується за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13420,00). Водночас за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн).

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий та немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Оскільки, позовна заява містить як вимогу майнового (визнання майна особистою приватною власністю), так і дві вимоги немайнового характеру (визнання договорів удаваними ), тому вони підлягають оплаті судовим збором відповідно до вищевказаної норми.

Аналогічні роз`яснення містяться в п. 10, 12, 13 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10.

Відповідно за позовні вимоги немайнового характеру позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі по 1073,60 грн за кожну вимогу, а за позовну вимогу майнового характеру - 1% від ціни позову, але не менше 1073,60 грн та не більше 13420 грн.

Враховуючи те, що визначена позивачкою ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, суд вважає за необхідне визначити розмір судового збору самостійно в максимальному розмірі за ставками визначеними ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» в розмірі 13420,00 грн за звернення до суду із вимогою майнового характеру.

Отже, позивачу слід сплатити судовий збір відповідно до вищевказаної норми ст. 6 Закону, а саме: за дві вимоги немайнового характеру 2147,20 грн (1073,60 грн ? 2), та судовий збір в розмірі 13420,00 грн за вимогу майнового характеру. Водночас, враховуючи сплату позивачем судового збору в розмірі 9925,21 грн відповідно до квитанції №0633-161-7838-4172 (АТ «Таскомбанк»), позивачу слід доплатити судовий збір в розмірі 5641,99 грн (13420,00 грн + 2147,20 грн) - 9925,21 грн), а докази (в оригіналі) того надати суду.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору наступні: отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101; код ЄДРПОУ отримувача: 37979858; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0002856.

При цьому, слід звернути увагу позивача, що за практикою ЄСПЛ вимога про сплату зборів судам у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Case of Kreuz v. Poland), заява №28249/95, п. 60).

Також всупереч вимог п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Вказані вище недоліки перешкоджають вирішенню питання про можливість прийняття позовної заяви до розгляду, а тому вона підлягає залишенню без руху для їх усунення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу удаваними,визнання майна особистою приватною власністю - залишити без руху, надавши позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, з дня отримання даної ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо у встановлений строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, вона вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна