Справа № 172/965/22
Провадження № 2/172/328/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2023 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді - Битяка І.Г., за участі секретаря судового засідання - Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до рішення суду № 172/844/19 та виконавчого листа № 172/844 від 02.09.2019 року він сплачував на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з 22.07.2019 року. Крім цього, він на постійній основі утримував дітей, оплачував контрактну форму навчання.

У зв`язку з повномасштабним вторгненням рф був призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період. З 01.08.2022 року на підприємстві ТОВ «Берег-2012» за ним припинили зберігати середній заробіток і відповідно аліменти не перераховувались. Однак, він самостійно перераховував кошти на картки дітей, бо вони знаходяться на навчанні у Словаччині. При цьому, старший син ОСОБА_3 є опікуном молодшого ОСОБА_4 , оскільки йому не виповнилося 18 років, тому кошти на утримання молодшого сина він перераховував на картковий рахунок ОСОБА_3 та повністю забезпечував їх навчання і проживання.

Також зазначив, що відповідачка подала скаргу до Управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області та звинувачує його у несплаті аліментів на утримання дітей і претендує на виплату аліментів із заробітної плати військовослужбовця.

Відповідачка у справі є працездатною та здоровою особою, є головою ФГ «Капітал», отримує дохід від земельної ділянки площею 50 га, має такий же обов`язок утримувати сина ОСОБА_4 , які і він сам - позивач, тому ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_4 .

У зв`язку з тим, що неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виїхав на навчання за кордон, просить суд припинити стягнення з нього - ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01.08.2022 року та стягнути з відповідачки на його користь чи на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття, а також просить суму, на яку претендує відповідач через скаргу в органи виконавчої служби, перерахувати на картковий рахунок їх сина ОСОБА_4 .

Ухвалою судді від 18.11.2022 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, згоден на заочний розгляд справи.

07.12.2022 року відповідачка надала суду заяву про відкладення розгляду справи, оскільки позовну заяву з додатками вона отримала лише 07.12.2022 року і їй потрібний час для ознайомлення з нею та звернення до адвоката за юридичною допомогою.

У зв`язку з цим, суд відклав розгляд справи до 10.01.2023 року.

Однак, 06.01.2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв`язку із сімейними обставинами.

Суд, ознайомившись із поданими відповідачкою заявами, зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Положеннями статті 183 ЦПК України визначені загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, серед яких, зокрема, зазначення підстав заяви (клопотання, заперечення).

Крім того, суд зауважує, що ОСОБА_2 має статус відповідача у справі за позовом ОСОБА_1 , тому має згідно з положеннями Цивільного процесуального кодексу України певні права і обов`язки.

Статтею 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідач викладає у відзиві заперечення проти позову (ч. 1 ст. 178 ЦПК України).

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ч. 7 ст. 178 ЦПК України).

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачка отримала копію ухвали, позовної заяви з додатками 07.12.2022 року, за її клопотанням відповідачки суд відклав розгляд справи до 10.01.2023 року.

Таким чином, за більше ніж 30 днів, відповідачка мала достатьно часу та реальну можливість підготуватися до розгляду справи, надати письмові доводи та заперечення проти позову, у разі наявності таких.

Крім того, у заяві від 06.01.2023 року відповідачка ОСОБА_2 не вказала поважних причин для відкладення судового розгляду справи.

З урахуванням вказаного, суд залишає без задоволення заяву відповідачки від 06.01.2023 року про відкаладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Статтями 180, 183 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 179 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Частиною 1 статті 273 СК України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

В ході судового розгляду справи встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_4 є сторони у справі.

Згідно із заявою-згодою матері, яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В. 18.07.2022 року, ОСОБА_2 надала свою згоду на тимчасову поїздку щодо навчання та праці її неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за кордон до Словацької Республіки в період з 10.07.2022 по 23.03.2023 року включно, у супроводі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому дозволила вирішувати всі питання, пов`язані з перебуванням неповнолітнього сина за кордоном. Крім того, ОСОБА_2 надала свою згоду на відкриття ОСОБА_3 банківського рахунку на ім`я її дитини, розпорядження ним та вирішення всіх адміністративних справ та гарантувала оплату всіх витрат (включаючи транспортні витрати, проживання, харчування, медичне обслуговування та кишенькові витрати) під час перебування її неповнолітнього сина ОСОБА_4 за кордоном.

Позивач на підтвердження виїзду неповнолітнього ОСОБА_4 за кордон на навчання надав копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з відміткою про перетин кордону 11.08.2022 року та довідку про відвідування навчання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у Жилінському університеті. ОСОБА_4 навчається на факультеті управління та інформатики денної форми навчання, строк якого становить - 1-й курс 2022/2023 з 01.09.2022 року по 31.08.2023 року.

Також позивач надав суду копії квитанцій про здійснення переводу грошових коштів зі свого карткового рахунку на карткові рахунки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в тому числі й після виїзду останнього за кордон на навчання.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд встановив, що з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2, неповнолітній ОСОБА_4 виїхав за кордон на навчання і фактично не проживає разом з відповідачкою, на користь якої стягуються аліменти на утримання сина, позивач у добровільному порядку утримує неповнолітьного сина ОСОБА_4 шляхом перерахування грошових коштів на його картковий рахунок, тому матір неповнолітьного ОСОБА_4 немає права на отримання аліментів на утримання сина.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині припинення стягнення аліментів обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідачки на користь позивача чи на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки як зазначалося вище, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виїхав за кордон на навчання, фактично проживає у Словацькій Республіці, тобто позивач не має права на стягнення аліментів з матері дитини, оскільки ОСОБА_4 з ним не проживає, а ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 не є законним представником неповнолітнього в розумінні Сімейного та Цивільного кодексів України.

Що стосується прохання позивача ОСОБА_1 , викладеного у резолютивній частині позовної заяви, про перерахування на картковий рахунок сина ОСОБА_4 суми, на яку претендує відповідачка через скаргу в органи виконавчої служби, суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено такого способу захисту порушених, оспорюваних чи невизнаних прав позивача, тому вказане взагалі не є позовною вимогою.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає таке.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів задоволені, то з відповідача на його користь слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого ним судового збору за подання позову до суду в сумі 992,40 грн.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, тому за правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Однак, враховуючи, що позовна вимога в частині стягнення аліментів задоволенню не підлягає, позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 179, 180-183, 273 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів - задовольнити частково.

2. Припинити стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк