Справа № 464/5453/22
пр.№ 2/464/381/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2023 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: судді Шашуріної Г.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін цивільну справу № 464/5453/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», треті особи: Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грасюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білий Андрій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

у с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить визнати виконавчий напис, вчинений 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грасюк Оленою Василівною, зареєстрований в реєстрі за № 95441 таким, шо не підлягає виконанню, покликаючись, що такий вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема нотаріусом не установлено безспірність заборгованості.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 15 листопада 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 28 листопада 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали подати до суду у відповідності до вимог ст.178 ЦПК України відзив на позовну заяву. Третім особам встановлено строк 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження та отримання відзиву для подання пояснень щодо позову чи відзиву.

Відповідачу направлялась ухвала з позовною заявою з додатками, проте такий не скористався правом подати відзив на позов.

Треті особи не скористались правом подати пояснення на позовну заяву.

Будь-яких заяв/клопотань від учасників справи до суду не надходило.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст.12, 81 ЦПК України).

15 липня 2021 року приватним нотаріусом 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грасюк О.В. вчинено виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі за № 95441) про задоволення вимог відповідача шляхом стягнення з позивачки грошові кошти за кредитним договором № від 17 лютого 2021 року, що становить загальну суму 15 397,00 гривень.

З примусового виконання даного виконавчого документа приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білим А.М. постановою від 14 вересня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 66815211.

Між сторонами виник спір стосовно дотримання приватним нотаріусом вимог діючого законодавства при вчиненні виконавчого напису.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з приписів ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно». Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Верховний Суд у Постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». За нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Так, звертаючись до суду із заявленими вимогами позивачка покликається на відсутність безспірної заборгованості, водночас відповідачем не обґрунтовано та не надано жодних доказів, що є його процесуальним обов`язковим згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України, щодо направлення позичальнику (позивачу) листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником (позивачем) такого.

Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до принципів диспозитивності та змагальності цивільного судочинства, оцінюючи аргументи та докази за своїм внутрішнім переконанням, дослідивши всі зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Наведені законодавчі положення та обставини справи свідчать, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, що зумовлює визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Водночас відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому справа вирішується за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України).

Спосіб захисту щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відповідає положенню ст.16 ЦК України, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Порушене саме відповідачем цивільне право позивача підлягає захисту в судовому порядку, адже справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом (постанова Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у справі № 200/3452/17).

Наведене свідчить, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Водночас, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не позбавляє позикодавця звернутися за захистом свого порушеного права у судовому порядку.

Також, позивачкою заявлено про відшкодування за рахунок відповідача 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу .

За умовами ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачкою заявлено про відшкодування за рахунок відповідача 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, яка складається з: консультація (2 год) 1 500 грн; розробка позовної заяви 3 500 грн; представництво інтересів при розгляді справи у суді 3 000 грн; обробка документів для подачі позовної заяви 500 грн; транспортні витрати 1 000 грн; витрати на канцелярію 500 гривень.

Як зазначалось вище розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, відтак у частині представництва інтересів у суді слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю. Також безпідставними та непідтвердженими є такі витрати як обробка документів для подачі позовної заяви 500 грн; транспортні витрати 1 000 грн; витрати на канцелярію 500 гривень.

Разом з тим, вивчивши подані докази в підтвердження понесення судових витрат (договір про надання юридичних послуг № 06/2022/01 від 01.11.2022; додаток до вказаного договору від 01.11.2022 та акт наданих послуг від 03.11 2022 консультація (2 год) 1 500 грн; розробка позовної заяви 3 500 грн, суд не знаходить підстав для відмови у такому відшкодуванні, оскільки ґрунтуються на положеннях ст.137 ЦПК України, неспівмірності таких не встановлено, адже стороною відповідача відповідне клопотання не заявлено. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами ч.6 ст.137 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Отже заява підлягає частковому задоволенню.

У порядку ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти сплачені позивачкою при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 гривень.

Керуючись ст.ст.12, 13, 82, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грасюк Оленою Василівною, зареєстрований в реєстрі за № 95441 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» на користь ОСОБА_1 992,40 грн судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», , м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 4/6, корп. В, каб. 508-2

третя особа Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грасюк Олена Василівна, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Леніна, 33

третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білий Андрій Миколайович, м. Львів, вул. Стрийська, 98/104

Повне рішення суду складено 23 січня 2023 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Г.О.Шашуріна