ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/571/22 Номер провадження 22-ц/814/4575/23Головуючий у 1-й інстанції Миронець О.К. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Бутенко С.Б., Чумак О.В.,

секретар Стеценко В.С.,

з участю представника відповідача адвоката Бабича Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в його інтересах представником - адвокатом Бабичем Юрієм Вікторовичем,

на рішення Київського районного суду м.Полтави від 07 серпня 2023 року, постановлене суддею Миронець О.К.,

у справі за позовом Акціонерного товариства «Банк Альянс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

24.01.2022 АТ «Банк Альянс» звернулося в суд із указаним позовом. В обґрунтування підстав позову зазначає, що відповідно до умов Договору про надання гарантії №1593-20, укладеного 18.03.2020 між АТ «Банк Альянс» та ТОВ «Техностар» (принципал), банк надав банківську гарантію №1593-20 від 18.03.2020.

У забезпечення виконання забов`язань по Договору гарантії між банком та фізичною особою ОСОБА_1 було укладено Договір поруки №1593-20/П від 18.03.2020.

За умов Договору гарантії банк взяв на себе безвідкличні та безумовні зобов`язання сплатити ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» (бенефіціар) будь-яку суму в межах загальної суми гарантії, що складає 1 294 998,00 грн. протягом п`яти банківських днів після дня отримання оригіналу належно оформленої письмової вимоги бенефіціара, у випадку порушення принципалом одного із своїх зобов`язань, які передбачені за Договором підряду № від 19.03.2020. Строк дії гаранітії встановлено до 31.03.2021.

10.02.2021 банком було отримано від ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» письмову вимогу за банківською гарантією №1593-20 про стягнення гарантійного платежу за гаратією в сумі 1 294 998,00 грн.

У подальшому, відповідно до п.6 Договору гарантії, банк письмово повідомив принципала про отримання вимоги та направив копії всіх документів додатних до неї, які залишилися ним без реагування.

Установивши належність представлення та, за відсутності будь-яких зауважень принципала, банк дійшов висновку, що вимога підлягає задоволенню та 11.02.2021 перерахував гарантійний платіж у розмірі 1 294 998,00 грн.

З моменту здійснення оплати на користь бенефіціара у банку виникло право нарахування 30% річних за користування коштами, сплаченими ним за гарантією, а також право регресної вимоги до принципала та поручителя.

Листом-вимогою №21.5/576 від 11.02.2021 направленим на адресу ТОВ «Техностар», банк повідомив про необхідність сплатити регресну заборгованість, яка ним проігнорована. Тоді, на виконання п.7 Договору поруки, з метою досудового врегулювання спору, банк листом від 11.02.2021 №21.5/577 направив вимогу поручителю- ОСОБА_1 .

Станом на дату подання позову вимога залишилася без відповіді та виконання, а тому позивач просить захистити порушене право в судовому порядку, постановивши до стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Альянс» заборгованість у розмірі 1 659 016,61 грн., що складається із: 1 294 998,00 грн. - заборгованість за виплаченою сумою гарантії; 364 018,61 грн. - заборгованість по процентах.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 07.08.2023 позовні вимоги АТ «Банк Альянс» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Альянс» заборгованість у сумі 1 659 016,61 грн. та судові витрати в сумі 24 885,25 грн., а всього 1 683 901,86 грн.

Рішення суду вмотивовано доведеністю позовних вимог.

Відповідач, в інтересах якого діє представник - адвокат Бабич Ю.В., оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального права та процесуального закону просить скасувати рішення районного суду та постановити нове, яким у задоволенні вимог позову відмовити.

Зазначає, що за змістом ч.2 ст.561 ЦК України гарантія є чинною від дня її видачі, яким у розумінні другого речення п.27 Постанови Правління НБУ №639 є день передавання повідомлення з текстом гарантії бенефіціару чи принципалу для подальшого передавання її бенефіціару. Проте долучена позивачем гарантія не містить відмітки із зазначенням дати отримання її примірника, що з огляду на викладені норми закону та п.2.3. Договору констатує відсутність факту передання та отримання гарантії принципалом (ТОВ «Техностар»), та, як наслідок, свідчить про те, що вона не набрала чинності, а у позивача не викникло право регресної вимоги.

Доводить, що вимога за банківською гарантією не була належним чином представлена, оскільки у порушення п.п.36,37 Постанови №639, у ній було зазначено виключно про те, що принципал неналежно виконав зобов`язання за договором, забезпеченим гарантією без зазначення у чому саме полягало неналежне виконання.

Таким чином, банк не перевірив достовірність цієї вимоги, як того вимогаї ч.1 ст.564 ЦК України та п.6.1, п.6.2 Договору про надання гарантії №1593-20 від 18.03.2020, вчинивши гарантійний платіж не мючи на меті ні повідомити ні дочекатися будь-якої інформації від ТОВ «Техностар» та відповідача, що на думку останнього свідчить про зацікавленість банку.

Зазначає, що за змістом п.2.2. Договору про надання банківської гарантії і в самій банківській гарантії мова йшла лише про проект договору без номера та дати, який потенційно буде укладено у межах тендерної закупівлі UA-2019-12-28-000128-b, тобто про договір, який ще не укладено. Натомість письмова вимога містить посилання на конкретний, уже укладений договір № від 19.03.2020, а на сайті https://prozorro.gov.ua в тендерній закупівлі UA-2019-12-28-000128-b у документах ТОВ «Техностар» існує гарантія іншого банку.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У суді апеляційної інстанції представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, наполягаючи на її задоволенні.

Інші учасники судового процесу, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в порядку ч.6 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилися, що відповідно до ч.2 ст.372 цього Кодексу, не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 17.03.2020 ОСОБА_1 підписав заяву про надання гарантії №1 за наступними реквізитами: реквізити документу, де передбачено основне зобов`язання: тендерна документація, протокол №А/167-зм-4 від 06.02.2020 UA-2019-12-28-000128-b; вид гарантії: гарантія виконання умов договору; сума та валюта гарантії: 1 294 998,00 грн.; строк дії гаратнії: до 31.03.2021 включно; реквізити бенефіціару: ТОВ «Оператор газотранспортної системи України»./а.с.16/

18.03.2020 між АТ «Банк Альянс» (гарант) та ТОВ «Техностар» (принципал) укладено договор про надання гаратнії №1593-20, за змістом якого гарант зобов`язується надати на користь бенефіціара (ТОВ «Оператор газотранспортної системи України») гарантію виконання умов договору протягом 3 банківських днів з моменту підписання цього договору за умови виконання принципалом зобов`язання, передбаченого п.4.3.1. цього договору, та укладення договору забезпечення (договорів забезпечення), передбаченого (передбачених) п.2.13 цього договору.

Гарантія надається відповідно до проекту договору підряду на капітальне будівництво, згідно Тендерної документації про предмету закупівлі «Реконструкція підстанції 35/6 кВ компресорної станції «Долина» (Будівельні роботи та поточний ремонт)» (Нова редакція), затвердженої на засіданні тендерного комітету (протокол №А/167-зм-4 від 06.02.2020), згідно оголошення UA-2019-12-28-000128-b на офіційному сайті pzorro.gov.ua, який буде укладено між принципалом та бенефіціаром (п.2.2. договору).

Гарантія вважається наданою та набирає чинності з дня передання примірника гарантії принципалу для подальшого передання його бенефіціару, факт отримання оригіналу гарантії підтверджується шляхом проставлення принципалом (його представником) відмітки про отримання із зазначенням дати отримання, посади та особистого підпису на копії гарантії, що залишається у гаранта (п.2.3. договору).

Умови надання гарантії: безвідклична, безумовна (п.2.5. договору).

За змістом п.2.13. договору зобов`язання принципала перед банком за цим договором забезпечуються, у тому числі, порукою фізичної особи - ОСОБА_1 , за відповідним договором поруки, який має бути укладений в день укладення цього договору.

Протягом одного банківського дня від дати отримання вимоги бенефіціара по гарантії, гарант письмово повідомляє принципала про отримання такої вимоги та направляє її копію (разом з копіями документів, якими вона супроводжувался, якщо подання таких документів передбачалось умовами гарантії) (п.6.1. договору).

Принципал в строк, визначений у письмовій вимозі гаранта зобов`язаний: перерахувати гаранту грошові кошти в сумі, зазначеній гарантом та необхідній для виконання вимоги бенефіціара на оплату по гарантії, на рахунок, зазначений гарантом; письмово повідомити гаранта про виявлені невідповідності у вимозі та у доданих до вимоги бенефіціара документах умовам гарантії (п.6.2. договору)./а.с.17-24/

18.03.2020 АТ «Банк Альянс» повідомлений про те, що: ТОВ «Техностар» (принципал) є учасником публічної закупівлі «Реконструкція підстанції 35/6 кВ компресорної станції «Долина» (Будівельні роботи та поточний ремонт)» ДК021-2015: 45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт» проведеної ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» (бенефіціар), згідно з оголошенням про проведення процедури відкритих торгів №UA-2019-12-28-000128-b, оприлюдненого на веб-порталі Уповноваженого органу 28.12.2019, та тендерною документацією в останній редакції, затвердженою рішенням тендерного комітету бенефіціару від 06.02.2020 протокол №А/167-зм-4; принципал був визнаний бенефіціаром переможцем тендеру згідно з протоколом розгляду тендерних пропозицій тендерного комітету бенефіціара від 03.03.2020 №А/167-р.; принципал згідно з умовами тендеру укладає з бенефіціаром договір про закупівлю на суму 25 889 960,00 грн.

Із огляду на викладене, гарант цим надає бенефіціару безвідкличну та безумовну гарантію та приймає на себе безвідключне і безумовне зобов`язання сплатити бенефіціару будь-яку суму, в розмірі 1 294 998,00 грн. протягом п`яти банківських днів після одержання письмової вимоги бенефіціара, без необхідності бенефіціара обгрунтовувати свою вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім вимоги, або виконання будь-яких інших умов. Вимога бенефіціара про здійснення виплати має бути виписана на бланку бенефіціара та має містити: посилання на номер і дату цієї гарантії; повідомлення про невиконання/неналежне виконання принципалом зобов`язань за договором, забезпечених цією гарантією; підписи уповноважених осіб бенефіціара та відбиток печатки бенефіціара, посилання на номер та дату цієї гарантії; платіжні реквізити для перерахування суми, що вимагається за гарантією. Ця гарантія набуває чинності з дати її видачі гарантом./а.с.25-26/

Зобов`язання за договором про надання гарантії №1593-19 від 18.03.2020 забезпечені порукою згідно договору №1593-20/11 від 18.03.2020, укладеного між АТ «Банк Альянс» та ОСОБА_1 /а.с.27-30/

04.02.2021 ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» через ПАТ АБ «Укргазбанк» надіслано АТ «Банк Альянс» письмову вимогу за банківською гарантією №1593-20 (забезпечення виконання договору) від 18.03.2020 щодо сплати 1 294 998,00 грн., у зв`язку із тим, що принципал неналежно виконав зобов`язання за договором, забезпеченого цією гарантією./а.с.32/ Дійсність підписів підтверджена листом від 08.02.2021 №130/4104/2021./а.с.31/

10.02.2021 АТ «Банк Альянс» надіслано ТОВ «Техностар» копію письмової вимоги за банківською гарантією №1593-20./а.с.34/

11.02.2021 АТ «Банк Альянс» сплачено кошти у розмірі 1 294 998,00 грн. за реквізитами ТОВ «Техностар», що підтверджується платіжним дорученням №4./а.с.35/

11.02.2021 АТ «Банк Альянс» звернувся з регресними вимогами до ТОВ «Техностар» та його поручителя - ОСОБА_1 /а.с.36-43/

Задовольняючи вимоги позову, районний суд виходив із того, що відповідач поручився перед банком та зобов`язався відповідати за повне та своєчасне виконання ТОВ «Техностар» договору про надання гарантії, у тому числі зобов`язався повернути банку суму всіх грошових коштів, спдачених банком за рахунок власних коштів за гарантією, в строк та в порядку, визначеному договором гарантії. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується з таких підстав.

Частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що гарантія є видом забезпечення виконання зобов`язання.

За гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч.1 ст.560 ЦК України).

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням №639, згідно з пп.9 п.3 розд. І якого гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Відповідно до ст.563 ЦК у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано. Кредитор не може передавати іншій особі право вимоги до гаранта, якщо інше не встановлено гарантією.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, сформованій у справах №910/16898/19 від 18.06.2021, №910/2831/20 від 07.12.2021, яка є загальною щодо спорів про стягнення боргу за гарантією, враховуючи приписи статей 560, 563, 565 ЦК України, обов`язок гаранта сплатити бенефіціару грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення принципалом зобов`язання, забезпеченого гарантією, та направлення бенефіціаром гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами.

У справі, що переглядається, банк видав гарантію, що є безумовною і безвідкличною, тобто такою, за якою банк-гарант у разі порушення принципалом свого зобов`язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов (постанова Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №910/16898/19).

Відповідно до п.36 розд.V Положення №639 банк-гарант (резидент), отримавши від бенефіціара або банку бенефіціара, або іншого банку вимогу, перевіряє достовірність цієї вимоги, а також те, що вона становить належне представлення.

Вимога - лист або повідомлення з вимогою до банку-гаранта/банку-контргаранта сплатити кошти за гарантією/контргарантією. Вимога за гарантією складається бенефіціаром і подається у довільній формі, якщо інше не визначено умовами гарантії (у якій має зазначатися, у чому полягає порушення принципалом базових відносин, забезпечених гарантією), або надсилається у формі повідомлення банку-гаранту. Вимога за контргарантією складається банком-гарантом (або іншим банком-контргарантом) і подається за довільною, якщо інше не визначено умовами контргарантії, формою або надсилається у формі повідомлення банку-контргаранту (пп.7 п.2 розд.І Положення №639)

Відтак, отримавши вимогу від бенефіціара банк (гарант) повинен був перевірити її на відповідність таким критеріям: 1) чи є така вимога належним представленням; 2) чи є така вимога достовірною (зокрема, чи має місце порушення принципалом зобов`язань за Договором, що є підставою для виплати визначеної банківською гарантією суми).

При цьому для визначення належності представлення необхідно керуватись саме умовами виданої Банком банківської гарантії (подібний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 02.10.2020 у справі №904/1156/19).

Так, положеннями виданої позивачем банківської гарантії передбачено, що гарант надає бенефіціару безвідкличну та безумовну гарантію та приймає на себе безвідключне і безумовне зобов`язання сплатити бенефіціару будь-яку суму, в розмірі 1 294 998,00 грн. протягом п`яти банківських днів після одержання письмової вимоги бенефіціара, без необхідності бенефіціара обгрунтовувати свою вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім вимоги, або виконання будь-яких інших умов.

Ця гарантія датована 18.03.2020 та містить відомості, що вона набуває чинності з дати її видачі гарантом, яким є день отримання її оригіналу директором ТОВ «Техностар» Шинкар А.В., що підтверджується його підписом.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що долучена позивачем гарантія не містить відмітки із зазначенням дати отримання її примірника, як підстави вважати гарантію нечинною, колегія суддів зазначає наступне.

Так, при розгляді апеляційної скарги колегія суддів враховує, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Установлені у даній справі обставини, зокрема те, що гарантія від 18.03.2020 містить підпис директора ТОВ «Техностар» - Шинкаря А.В. на підтвердження отримання ним її оригіналу, а також укладення того ж дня в інтересах товариства договору про надання гарантії, та, як фізичної особи, договору поруки, підтверджує чинність гарантії з 18.03.2020. Його подальша, протилежна позиція з посиланням на відсутність дати отримання гарантії, яка ним і не була проставлена, на переконання колегії суддів, в аспекті надання характеристики його поведінки суперечить доктрині заборони суперечливої поведінки. Тому апеляційний суд відхиляє твердження відповідача, що гарантія не набрала чинності, а у позивача не викникло право регресної вимоги до нього.

Відповідно до ст.569 ЦК України у разі настання гарантійних випадків та виконання гарантом своїх зобов`язань за гарантією, гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до принципала в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

У цій справі між позивачем та відповідачем наявні правовідносини на умовах договору поруки №1593-20/П від 18.03.2020, а тому за правилами ч.1 ст.553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Неспроможними є доводи апеляційної скарги, що вимога за банківською гарантією не була належним чином представлена, оскільки, як раніше наголошувалося, виплата вчиняється гарантом без необхідності бенефіціара обгрунтовувати свою вимогу та без подання будь-яких інших документів, крім вимоги, або виконання будь-яких інших умов.

При цьому ні Положення №639, ні інші акти чинного законодавства, що регулюють відповідні правовідносини, не розкривають поняття достовірної вимоги, а також не встановлюють критеріїв, у разі недотримання яких така вимога є недостовірною, а у банку-гаранта є підстави для відмови у виплаті суми гарантії. Відповідні положення також відсутні у гарантії, виданій Банком.

Твердження відповідача щодо зацікавленості банку, колегія суддів відхиляє як припущення, тоді як строки вчинення гарантом платежів узгоджуються зі змітом гарантії та становлять п`ять банківських днів після одержання письмової вимоги бенефіціара.

При цьому правовою підставою для виплати грошових коштів за гарантією була належним чином оформлена вимога бенефіціара, а зобов`язання гаранта платити за гарантією не залежить від вимог або заперечень, що випливають із будь-яких відносин поза відносинами між гарантом та бенефіціаром (постанови Верховного Суду від 02.10.2020 у справі №904/1156/19, від 04.03.2021 у справі №910/3500/19).

Посилання відповідача на п.2.2. Договору про надання банківської гарантії та зміст банківської гарантії, де мова йшла про проект договору, тоді як письмова вимога містить посилання на конкретний, уже укладений договір № від 19.03.2020, колегія суддів відхиляє, як такі, що не звільняють відповідача, як поручителя, від виконання взятого на себе зобов`язання.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та є припущеннями, на яких не може ґрунтуватися судове рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенні, а рішення суду має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником - адвокатом Бабичем Юрієм Вікторовичем, - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 07 серпня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26.12.2023.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді С.Б. Бутенко

О.В. Чумак