Справа № 274/8892/23 Провадження № 2/0274/2000/23
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
УХВАЛА

21.12.23 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд),

розглянувши матеріали позовної заяви 1) ОСОБА_1 , 2) малолітньої ОСОБА_2 , 3) малолітньої ОСОБА_3 , законним представником яких є ОСОБА_1 ,
до держави Російська Федерація
про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та малолітні ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , законним представником яких є ОСОБА_1 , звернулись з позовом, у якому просять стягнути на їхню користь з держави Російська Федерація у якості відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі по 35 000,00 євро на кожну, що становить еквівалент 1 378 786,50 грн.

Позов подано з тих підстав, що у зв`язку збройною агресією державою Російською Федерацією території України ОСОБА_1 та малолітні ОСОБА_4 і ОСОБА_3 вимушені були залишити м. Бердичів Житомирської області, де вони проживали, та втратили належне їм майно та житло.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

В порушення вказаної норми позовна заява не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 та малолітні ОСОБА_4 і ОСОБА_3 посилаються на те, що зокрема, результатом збройної агресії Російської Федерації стала втрата належного їм майна та житла.

Проте, в порушення норми пункту 5 частини третьої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, не зазначають доказів, що підтверджують ці обставини.

Крім того, ОСОБА_1 та малолітні ОСОБА_4 і ОСОБА_3 у позовній заяві не наводять переліку майна та адреси житла, які вони втратили.

У сукупності це дає підстави для висновку, що таке посилання є штучним з метою звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі пункту 22 часини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

З цього приводу Суд зазначає таке.

Пунктом 22 частини першої статі 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно;

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 та малолітні ОСОБА_4 і ОСОБА_3 здійснили вимушене переселення з м. Бердичева Житомирської області у зв`язку збройною агресією державою Російською Федерацією.

Між тим, м. Бердичів Житомирської області не було тимчасово окупованою територією.

Тобто вимушене переселення ОСОБА_1 та малолітні ОСОБА_4 і ОСОБА_3 з м. Бердичева Житомирської області не було переселенням з тимчасово окупованих територій України, а тому ОСОБА_1 та малолітні ОСОБА_4 і ОСОБА_3 не звільнені від сплати судового збору за подання позову про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з таким переселенням.

Що стосується звільнення ОСОБА_1 та малолітні ОСОБА_4 і ОСОБА_3 від сплати судового збору за подання позову про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з порушенням права власності на рухоме та/або нерухоме майно, то, як зазначено Судом вище, таке посилання є штучним, так як у позовній заяві не наведено переліку майна та адреси житла, які вони втратили, та не зазначено доказів, що підтверджують ці обставини.

Таким чином ОСОБА_1 та малолітні ОСОБА_4 і ОСОБА_3 не звільнені від сплати судового збору за подання позову, з яким вони звернулись.

Частиною першою та підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2023 року складає 2 684,00 грн.

Ціна позову для кожного з позивачів становить еквівалент 1 378 786,50 грн.

Отже, ОСОБА_1 та малолітніми ОСОБА_4 і ОСОБА_3 (їхніми законними представниками, зокрема, ОСОБА_1 ) мав бути сплачений судовий збір у розмірі по 13 420,00 грн., кожною та документи, що підтверджують сплату цього збору у встановленому порядку, мали бути додані до позовної заяви.

Однак цього зроблено не було, тому їхня позовна заява не відповідає також частині четвертій статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, якою встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з частиною першою статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовна заява ОСОБА_1 та малолітніми ОСОБА_4 і ОСОБА_3 підлягає залишенню без руху з встановленням строку для усунення вказаних вище недоліків.

При цьому Суд роз`яснює, що судовий збір у загальному розмірі 40 260,00 грн. (13 420,00 грн.* 3) має бути сплачено за такими реквізитами: отримувач коштів ГУК у Жит.обл/ТГ м.Бердичів/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0006825, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101;__________(РНОКПП ОСОБА_1 та/або ОСОБА_4 і ОСОБА_3 та/або їхніх інших законних представників), судовий збір за позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 і ОСОБА_3 ), Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Керуючись статтями 175, 185, 258 261 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 , малолітньої ОСОБА_2 , малолітньої ОСОБА_3 залишити без руху.

2. Встановити ОСОБА_1 малолітній ОСОБА_2 , малолітній ОСОБА_3 строк десять днів з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, які вказані у мотивувальній частині ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.В. Корбут