Провадження № 2-др/947/126/23
УХВАЛА

13.12.2023

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю представника відповідача адвоката Слободян Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про стягнення судових витрат понесених відповідачем по цивільної справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський-1» за участі третіх осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд», Приватного підприємства «Інвест-Прогрес » , про визнання права власності -

ВСТАНОВИВ:

Заходами електронного суду, з позовом про визнання права власності на нерухоме майно- квартиру ( будівельний номер 129) розрахунковою площею 50,54 кв.м, розташовану у багатофункціональному громадсько житлово- готельному комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 1 черга будівництва, будинок АДРЕСА_1 , до Київського районного суду м.Одеси, діючи в інтересах ОСОБА_1 , як представник, звернувся адвокат Яцишин Анатолій Олександрович.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 04.10.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

06.11.2023 року позивачем ОСОБА_1 до судового засідання надано заяву про залишення її позову без розгляду.

Суд, ухвалою від 06.11.2023 залишив без розгляду позов ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський-1» за участі третіх осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд», Приватного підприємства «Інвест-Прогрес » , про визнання права власності.

Представником відповідача Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Морський-1» 24.11.2023 подана заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача судових витрат понесених відповідачем на правничу допомогу у розмірі 5 326,00 грн.

Заява обгрунтована тим, що позов , поданий від імені ОСОБА_1 мав ознаки необґрунтованого та поданого до неналежного відповідача, а тому, у відповідності до вимог ч.9 ст. 141 та ч.5 ст. 142 ЦПК України , відповідач має право компенсувати , за рахунок позивача, понесені витрати.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 521/3011/18 для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

У вказаної постанові Верховним Судом також зазначено, що саме звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, а його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

У даному випадку обґрунтуванням наявності підстав для стягнення судових витрат представником відповідача визначені необґрунтованість позовних вимог та свідоме звернення із позовом до неналежного відповідача.

Але, вказані вище обставини можуть бути встановлені судом лише під час розгляду справи по суті виходячи з аналізу всіх наданих сторонами доказів та обґрунтувань та суд не має можливості надати оцінку обґрунтованості позову, ефективності обраного позивачем способу захисту та факту належності відповідача у даному випадку по справі, яка залишена без розгляду до першого судового засідання по суті справи.

Враховуючи наведене вище суд приходить до висновку що про відсутність доведеності з боку представника відповідача підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України.

Так представником відповідача не доведено які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Водночас суд приймає до уваги, що при наявності факту заподіяння діями позивача ( представника ) шкоди відповідачу вказані обставини можуть бути предметом дослідження при зверненні відповідача із відповідним позовом про стягнення заподіяної шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259,260,270,353,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні вимог представника відповідача Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський-1» про стягнення судових витрат, на підставі ч.5 ст. 142 ЦПК України, з позивача ОСОБА_1 .

Повний текст додаткової ухвали буде складено протягом п`яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Додаткова ухвала може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяті днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повна ухвала складена 18.12.2023.

Суддя Луняченко В. О.