Справа № 759/6034/23
У Х В А Л А

27 грудня 2023 року Київський апеляційний суд у складі судді Журби С.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 31 травня 2023 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 31 травня 2023 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику. Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, 26.11.2023 року ОСОБА_1 направила апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апелянтом порушено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на поважність причин його пропущення. В обґрунтування поважності причин пропуску строку з посиланням на відповідні докази зазначив, що лише 25.11.2023 року представник апелянта повідомив останнього про реальний стан даної справи, при цьому, про отримання оскаржуваної ухвали на електронну адресу представника, апелянта повідомлено не було. Таким чином він був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк, відтак вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали суду пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

У відповідності до положень ч. 3 та ч. 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення встановлених законом строків, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала була постановлена 31 травня 2023 року, проте апеляційна скарга подана 26.11.2023 року, тобто з пропуском встановленого строку на апеляційне оскарження. У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на неналежне виконання обов`язків її представником та отримання копії оскаржуваної ухвали саме представником, а не безпосередньо апелянтом, відтак, вона не отримувала копію оскаржуваної ухвали.

Вищевказані твердження апелянта не можуть бути прийняті апеляційним судом з огляду на наступне:

Відповідно до положень чинного процесуального законодавства, дії представника сторони по справі, в тому числі отримання повідомлення про засідання, отримання копій документів тощо, вчинені належним представником сторони, вважаються діями, вчиненими самою стороною.

Більш того, доводи апелянта щодо вчинення процесуальних дій представником і необізнаності її особисто стосовно оскаржуваної ухвали взагалі не відповідають матеріалам справи, оскільки як вбачається, зустрічний позов було подано безпосередньо ОСОБА_1 .. Ухвала суду першої інстанції про залишення зустрічної позовної заяви без руху від 10 травня 2023 року та ухвала суду про повернення зустрічної позовної заяви від 31 травня 2023 року були направлені безпосередньо ОСОБА_1 за вказаною нею ж електронною адресою і отримані нею 24.05.2023 року та 08.06.2023 року, про що у справі містяться відповідні документи.

Позиція апелянта стосовно того, що вона не реєструвалася в системі «Електронний суд», відтак не може вважатися належним отримувачем електронних листів, не може бути прийнята судом. Вказану електронну адресу ОСОБА_1 безпосередньо зазначала в своїй зустрічній позовній заяві як бажаний засіб комунікації. За таких умов апелянт сама ініціювала отримання процесуальних рішень суду вказаним способом. Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові суду від 28.06.2023 року у справі № 757/48467/21.

Окремо апеляційний суд звертає увагу також і на те, що про свою незгоду з оскаржуваною ухвалою суду саме з наведених вище підстав, апелянт зазначив в апеляційній скарзі на рішення по суті справи, поданій нею ще 30.06.2023 року. В той же час апеляційна скарга на ухвалу була направлена до суду лише 26.11.2023 року, що додатково обґрунтовує безпідставність тих посилань щодо обґрунтуваності пропуску строку на апеляційне оскарження, які апелянт зазначав в своїй апеляційній скарзі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосереднього, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином апеляційний суд позбавлений можливості визнати причини пропуску строку поважними та поновити його.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням процесуальних строків (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»). Зважаючи на викладене, клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає до задоволення, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку для зазначення підстав для поновлення такого строку.

Відповідно до положень ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України, яка передбачає залишення заяви/скарги без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків. Якщо у визначений судом строк недоліки заяви/скарги будуть виправлені, заява/скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник/апелянт не усуне недоліки заяви/скарги у строк, встановлений судом, заява/скарга вважається неподаною і повертається такій особі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 31 травня 2023 року залишити без руху, надавши строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом десяти календарних днів з дня отримання ухвали суду.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку, якщо протягом десяти календарних днів з дня отримання ухвали суду не буде подано заяву із зазначенням підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження або вказані в ній підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.О. Журба