Справа № 148/2618/23
Провадження №2-о/148/124/23
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

14 грудня 2023 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління ДМС України у Вінницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

Заявниця звернулася в суд з вказаною вище заявою.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Ознайомившись з формою та змістом заяви, встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 318 ЦПК України з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст.175 та ч. 5 ст.177 ЦПК України позивач у позовній заяві має зазначити докази, що підтверджують вказані ним обставини, а також додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

За змістом статті 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

В частині першій ст. 315 ЦПК України визначено, які саме факти можуть бути встановлені судом. Частина друга даної статті передбачає, що даний перелік не є вичерпний і у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Разом з тим, вказаним вище законодавчим нормам заява ОСОБА_1 не відповідає, оскільки в ній не зазначено причин неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт.

Як убачається зі змісту заяви, підставою для звернення до суду стала відмова органу УДМС у видачі їй паспорта громадянина України.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначаються Законом України «Про громадянство України». В судовому порядку можуть бути оскаржені дії та бездіяльність посадових і службових осіб, які порушують порядок та строки розгляду справ про громадянство і виконання рішень з питань громадянства.

Однак, заявницею не надано доказів того, що вона зверталася до відповідного територіального органу Державної міграційної служби України із заявою та іншими документами для отримання паспорта громадянина України, що їй було відмовлено у видачі паспорта громадянина України, що такі дії органу УДМС нею оскаржувалися, тобто не підтверджено використання нею всіх можливих визначених законом засобів для набуття громадянства України. Так само нею не обгрунтовано неможливість одержання або відновлення документів, що посвідчують факт.

За таких обставин, у відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 185, ст. 318 ЦПК України, вважаю, що заяву слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення вказаних вище недоліків.

На підставі викладеного,керуючись ч.1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління ДМС України у Вінницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху до усунення недоліків.

Надати представнику заявника строк для усунення указаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити, що в разі усунення недоліків заяви у встановлений судом строк, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, інакше - заява вважається неподаною та підлягає поверненню.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А.Штифурко