Дата документу 27.01.2023 Справа № 314/2264/22
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 314/2264/22 Головуючий у 1-й інстанції: Свідунович Н.М.
Провадження №22-ц/807/390/23 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

27 січня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Подліянової Г.С., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 листопада 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 листопада 2022 року, позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу безпосередньо до Запорізького апеляційного суду 23 листопада 2022 року, яка містить клопотання про звільнення її від сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги обгрунтовано тим, що судовий збір за подачу апеляційної скарги становить 3199,91 грн, вона не має матеріальної можливості сплатити даний судовий збір, посилаючись на своє скрутне матеріальне становище, не має жодних доходів, оскільки вимушено змінивши своє місце проживання не може знайти роботу в м. Запоріжжі, знаходиться на утриманні родичів. Крім себе, вона має забезпечувати свого неповнолітнього сина, на утримання якого відповідач за три місяці сплатив 5000 грн, вказані кошти вона не має права використовувати на сплату судового збору, у зв`язку з чим, просить звільнити її від сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24 листопада 2022 року матеріали справи витребувані з Вільнянського районного суду Запорізької області, яка неодноразово направлялась до суду першої інстанції на електронну адресу суду для негайного її виконання.

13 січня 2023 року матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 16 січня 2023 року відмовлено апелянту у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху для сплати судового збору у сумі 3201,01 грн.

Також, роз`яснено, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч.3 ст. 185, ст.357 ЦПК України (а.с. 108--116).

Вказану ухвалу було направлено апелянту ОСОБА_1 за адресою зазначеною нею в апеляційній скарзі, а саме: АДРЕСА_2 , та її представнику адвокату Железняк Л.В., за адресою зазначеною апелянтом в апеляційній скарзі, а саме: АДРЕСА_3 (а.с. 116).

24 січні 2023 року до Запорізького апеляційного суду надійшло клопотання адвоката Железняк Л.В. про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, зазначивши при цьому, що у ОСОБА_1 відсутні доходи за попередній календарний рік, у зв`язку з чим, вона відповідно до підпункту 1 п. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» має право на звільнення від сплати судового збору.

Проте, апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі не може бути відкрито з огляду на те, що вона не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, а саме скаржниками при зверненні до суду з апеляційною скаргою не сплачено судовий збір.

Проте, апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі не може бути відкрито з огляду на те, що вона не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, а саме скаржниками при зверненні до суду з апеляційною скаргою не сплачено судовий збір.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2481 гривень.

За вимогами підпунктом один п.1) ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (992,40 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (12405 грн).

Згідно з підпунктом шість п.1) ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2022 року позивач (фізична особа) звернулася до суду з вищезазначеним позовом майнового характеру про поділ спільного майна подружжя, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку про вартість суб`єкта оціночної діяльності Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 вих. № 25/09/22 від 05 вересня 2022 року, ринкова вартість вказаної квартири на дату оцінки 05 вересня 2022 року складає без ПДВ - 320000,00 грн (а.с.18).

ОСОБА_1 в своїй позовній заяві просила суд поділити вказану квартиру між нею та ОСОБА_2 , визначивши їй 2/3 частини вказаної квартири, у зв`язку з чим ціна її позову склала 213334,00 грн (1/3 складає 106666,67 грн, виходячи з розрахунку: 320000,00 грн : 3), а тому 2/3 складає 213334,00 грн (виходячи з розрахунку: 106666,67 грн х 2).

Таким чином, при подачі позовної заяви до суду першої інстанції ОСОБА_1 підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2133,34 грн (виходячи з розрахунку: 213334,00 грн х 1%).

З апеляційної скарги вбачається, що апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції в повному обсязі.

Таким чином, сплаті підлягає судовий збір у розмірі (2133,34 грн * 150 %) = 3200,01 грн.

З огляду на наведене, апелянтом при подачі апеляційної скарги необхідно було сплатити 3200,01 грн.

При цьому, адвокат Железняк Л.В. звернулася до апеляційного суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на підставі підпункту 1 п. 1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», посилаючись на скрутне матеріальне становище, оскільки у неї відсутній будь-якій доходи, а сума судового збору перевищує 5% доходу, що є підтвердженням їх скрутного матеріального становища та неможливістю сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 3201,01 грн.

Оскільки, в силу вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір»:

1. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік або;

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, встановлено, що підстав, передбачених ч.1 ст.8 Закону України «Про виконавчий збір», для розстрочки чи відстрочки апеляційним судом сплати судового збору за подачу вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі, із наявних у цій справі матеріалів не вбачається.

Скрутне матеріальне становище це умови існування фізичної особи, які проявляються перш за все при відсутності грошових коштів та інших майнових засобів, що необхідні для задоволення потреб фізичної особи та придбання речей першої необхідності (продуктів харчування, медичних ліків, житла, одягу тощо).

На підтвердження доводів щодо майнового стану мають бути надані докази про неспроможність сплатити судові витрати на момент подачі апеляційної скарги, тобто довідки з УПФУ та з УСЗН за 2022 рік, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідки з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за 2021-2022 роки.

Окрім того, незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи нерухомості, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім`ї, відсутність чи наявність виплат соціальної допомоги, тощо.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» чітко визначений перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору. Згідно матеріалів вищезазначеної справи, ОСОБА_1 до визначеної категорії осіб не відносяться.

Однією з основних засад судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Частиною 4 ст.10 ЦПК України і ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

У пункті 55 рішення у справі "Креуз проти Польщі" ("Kreuz v. Poland") від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до практики ЄСПЛ пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим, там де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх "цивільних прав та обов`язків" (Рішення ЄСПЛ у справі "Гоффман проти Німеччини" ("Hoffmann v. Germany") від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі "Кудла проти Польщі" ("Cudla v. Poland") від 26 жовтня 2000 року).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі "Креуз проти Польщі" ("Kreuz v. Poland") від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі "Шишков проти Росії" ("Shishkov v. Russia") від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ "Kniat v. Poland" від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ "JedamskiandJedamska v. Poland" від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

В силу п.29 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На виконання вимог ухвали Запорізького апеляційного суду від 16 січня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху у цій справі, адвокатом додані до клопотання про звільнення від сплати судового збору наступні документи: Роздруківка АТ КБ «Приват Банк» про рух коштів ОСОБА_1 , відповідно до якої станом на 24 січня 2023 року у останньої відсутні кошти на рахунках Банку, окрім кредитної Картки Універсальної; Довідка Підрозділу соціального захисту населення м. Вільнянськ від 23 січня 2023 року № 12=03/77, відповідно до якої ОСОБА_1 станом на 23 січня 2023 року не перебуває на обліку в підрозділі соціального захисту населення м. Вільнянськ УСЗН Запорізької РДА та їй (йому) державні соціальні допомоги не призначались; Відомості з Пенсійного фонду України за 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2010, 2011, 2012, 2013 роки; Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 20 січня 2023 року, відповідно до яких у ОСОБА_1 відомості про доходи з 1 кварталу по 4 квартал 2022 року відсутні.

Звільнення від сплати судового збору здійснюється на розсуд суду та не є його обов`язком.

Суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання адвоката Железняк Л.В. про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору задоволенню не підлягає, адже заявником не надано до апеляційної скарги доказів на підтвердження річного доходу ОСОБА_1 за 2022 рік та свій скрутний майновий стан (довідку з Пенсійного фонду України).

Окрім цього, інформаційну довідку з реєстру речових прав на нерухоме майно (про наявність або відсутність нерухомого майна), а також відомостей про наявність або відсутність рухомого майна, тощо заявником суду не надано.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 також не надано.

Отже, наведені в обґрунтування заявленого клопотання доводи не можуть слугувати достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки не підтверджені належними доказами, а саме ОСОБА_1 не надано довідки з УПФУ за 2022 рік, інформаційну довідку з реєстру речових прав на нерухоме майно (про наявність або відсутність нерухомого майна), а також відомостей про наявність або відсутність рухомого майна, тощо.

У зв`язку з чим, вважаю за необхідне залишити клопотання адвоката Железняк Л.В. про звільнення від сплати судового збору, без задоволення.

Водночас, ОСОБА_1 роз`яснюється, що вони не позбавлені права звернутися до суду із заявою про звільнення від сплати судового збору, про розстрочення сплати судового збору надавши відповідні докази, які б свідчили про наявність підстав для цього.

З огляду на наведене, ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги на судове рішення необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3200,01 грн виходячи із розрахунку (2133,34 х 150%) та надати суду апеляційної інстанції оригінал квитанції.

Реквізитами банківської установи з 01 січня 2023 року є:

22030101 Судовий збір (Державна судова адміністрація України)

Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/м. Запоріжжя Вознес./22030101;

Рахунок отримувача (IBAN): UA0008513;

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), Запорізький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Зазначені обставини перешкоджають вирішенню питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду та відкриття апеляційного провадження.

Отже, відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Керуючись ст. ст. 127, 185, 354, 357 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката Железняк Лариси Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Подовжити строк ОСОБА_1 для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків (направлення до Запорізького апеляційного суду оригіналу квитанції про оплату на належний розрахунковий рахунок судового збору в розмірі 3200,01 грн, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору, про розстрочення сплати судового збору відповідно до закону, встановленого судом. А також, направлення на адресу Запорізького апеляційного суду довідки з УПФУ за 2022 рік, інформаційну довідку з реєстру речових прав на нерухоме майно (про наявність або відсутність нерухомого майна), а також відомостей про наявність або відсутність рухомого майна,).

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч.3 ст.185, ст.357 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.С. Подліянова