КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №758/292/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката Курочкіна Олександра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 13 вересня 2023 року, постановлену під головуванням судді Ларіонової Н.М.,

у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 13 вересня 2023 року відмовлено у відкриття провадження за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Не погодившись з постановленою ухвалою, адвокатом Курочкіним О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що положення ЦПК України не визначають категорії судових рішень щодо виконання чи не виконання яких судом можуть розглядатися скарги на рішення дії, чи бездіяльність державних/приватних виконавців.

Звертає увагу, що положення кодексу вказують на те, що будь-які судові акти та їх не виконання виконавчою службою можуть бути предметом оскарження.

Стверджує, що має можливість звернутись із скаргою до суду з оскарження бездіяльності виконавців з приводу виконання будь-якого судового рішення, яке не підлягає виконанню державною виконавчою службою/приватним виконавцем.

Вказує, що суд зазначив те, що скаржником не залучено до участі у справі заінтересовану особу. Вказує, що скаржник не володіє інформацією про стягувача щодо виконання виконавчого документу.

Посилається на порушення права на доступ до правосуддя.

Мотивуючи наведеним, просить суд ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 13 вересня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

09 листопада 2023 року Центральним міжрегіональним управлінням юстиції (м. Київ) подано відзив на апеляційну скаргу, у якому вказує, що висновок суду першої інстанції обґрунтований.

Одночасно у відзиві вказує, що ухвала Подільського районного суду міста Києва від 23 березня 2023 року про зняття арешту з майна виконана в повному обсязі, про що 26 вересня 2023 року на адресу скаржника направлено відповідь.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Відповідно до частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовивши у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 , суд першої інстанції вказав, що заявником оскаржується бездіяльність державного виконавця, яка полягає у невиконанні ухвали районного суду, якою відділ державної виконавчої служби зобов`язано зняти арешт. Суд вказав, що заявлені у вищевказаній скарзі вимоги не можуть бути предметом судового розгляду, зокрема і в порядку ЦПК України.

Також суд зазначив, що звертаючись до суду зі скаргою на дії (рішення, бездіяльність) державного виконавця заявникові необхідно зазначати і другу сторону виконавчого провадження, яка підлягає залученню до участі в справі як заінтересована особа.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

Установлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В обґрунтування поданої скарги зазначає, що ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 21 березня 2023 року задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Визнано неправомірною бездіяльність Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття обтяження у вигляді арешту майна ОСОБА_1 , накладених постановами № 104/12 від 11 березня 2019 року та постановою № 104/12 від 10 квітня 2009 року.

Зобов`язано Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з майна, що належить ОСОБА_1 накладений постановою № 104/12 від 11 березня 2019 року, запис про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №43423415.

Зобов`язано Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з майна, що належить ОСОБА_1 , накладений постановою № 104/12 від 10 квітня 2019, запис про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №43423486.

Вказана ухвала отримана суб`єктом оскарження 29 серпня 2023 року, проте арешти так і не були скасовані.

Мотивуючи наведеним, з посиланням на статтю 447 ЦПК України, просить суд 1) визнати неправомірною бездіяльність Подільський ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) щодо невиконання ухвали Подільського районного суду м.Києва від 21 березня 2023 року у справі № 758/292/23 щодо зняття арештів, накладених постановами № 104/12 від 11 березня 2009 року та 104/12 від 10 квітня 2009 року; 2) зобов`язати Подільський ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) виконати ухвалу Подільського районного суду м.Києва від 21 березня 2023 року у справі № 758/292/23 щодо зняття арештів, накладених постановами № 104/12 від 11 березня 2009 року та 104/12 від 10 квітня 2009 року.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини 1 статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За частиною 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Поняття "суд", встановлений законом" зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до частини 1 статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, нормами ЦПК України передбачено можливість оскарження дій державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення, ухваленого в порядку цивільного судочинства.

Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у цивільній справі.

За пунктом 1 частини 1, частини 5 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що право особи на доступ до правосуддя гарантоване статтею 55 Конституції, положення якої є нормами прямої дії. Відповідно до наведеної статті Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, місцевого самоврядування, громадських об`єднань і посадових осіб.

Відтак, апеляційний суд уважає, що місцевим судом постановлено помилкову ухвалу про відмову у відкритті провадження, а висновки суду є передчасними.

Відповідно до статті 379 ЦПК України порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Курочкіна Олександра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 13 вересня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 22 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова