Провадження № 2/679/246/2023
Справа № 679/558/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2023 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Грибанової Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Бражук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Нетішинського міського суду цивільну справу за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (ДП «НАЕК «Енергоатом»), від імені і за дорученням якого діє Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» (ВП «ХАЕС») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

09 травня 2023 року до Нетішинського міського суду надійшла позовна заява ДП «НАЕК «Енергоатом», від імені і за дорученням якого діє ВП «ХАЕС», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивачем ДП «НАЕК «Енергоатом», від імені і за дорученням якого діє ВП «ХАЕС», зазначено:

відповідачеві ОСОБА_1 , який, відповідно до наказу №1580лс від 30 листопада 1998 року, працював у ВП «ХАЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом»,

згідно з наказом про надання відпустки №1640 Вш від 21 квітня 2022 року, було надано щорічну основну відпустку: з 13 травня 2022 року по 16 травня 2022 року (4 календарні дні (за період роботи з 31 грудня 2021 року по 30 грудня 2022 року),

згідно з наказом про надання відпустки №1640а Вш від 05 травня 2022 року, було надано щорічну додаткову відпустку за особливий характер праці з 17 травня 2022 року по 05 червня 2022 року (20 календарних днів (за період роботи з 31 грудня 2021 року по 30 грудня 2022 року),

05 травня 2022 року та 11 травня 2022 року позивачем ВП «ХАЕС» було здійснено виплату заробітної плати за час відпустки у сумі 3500 гривень та у сумі 17600 гривень, відповідно, що підтверджується платіжними дорученнями №5171 від 05 травня 2022 року та №5325 від 11 травня 2022 року,

01 вересня 2022 року, згідно з наказом №5164-к від 01 листопада 2022 року, трудовий договір між позивачем ВП «ХАЕС» та відповідачем ОСОБА_1 був припинений, на підставі ст.36 п.7 КЗпП України, у зв`язку з набранням законної сили вироку суду, яким працівника засуджено до позбавлення волі, що виключає можливість продовження роботи на займаній посаді,

і, у зв`язку з отриманням відповідачем ОСОБА_1 заробітної плати за надану щорічну відпустку за період роботи з 31 грудня 2021 року по 30 грудня 2022 року, у кількості 24 календарні дні, з яких 23 дні надано у рахунок невідпрацьованої частини робочого року, заробітна плата за 23 дні відпустки підлягає поверненню підприємству, оскільки, на день звільнення відповідача ОСОБА_1 сума нарахованої заробітної плати не була достатньою для погашення заборгованості за використані дні відпустки, яка складає 20154 гривні 14 копійок, і, відповідно до вимог чинного законодавства, підлягає стягненню на користь позивача ВП «ХАЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом».

12 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ДП «НАЕК «Енергоатом», від імені і за дорученням якого діє ВП «ХАЕС», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 12 травня 2023 року (а.с.26), відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, з призначенням судового засідання.

Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлені належним чином.

У строк, встановлений судом в Ухвалі Нетішинського міського суду від 12 травня 2023 року, відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не надав.

У відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, оскільки, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні встановлено:

відповідно до Наказу ВП «ХАЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» №1580лс «Про прийняття на роботу» від 30 грудня 1998 року та особової картки відповідача ОСОБА_1 (а.с.4,5) 31 грудня 1998 року відповідача ОСОБА_1 (табельний номер НОМЕР_1 ) прийнято на постійну роботу в якості «слюсаря з ремонту реакторно-турбінного устаткування» до Цеху централізованого ремонту Дільниці з ремонту обертальних механізмів турбінного відділення,

відповідно до Наказу ВП «ХАЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» №5164-к «Про припинення трудового договору» від 01 листопада 2022 року (а.с.6) 01 вересня 2022 року з відповідачем ОСОБА_1 , працюючим в якості «слюсаря з ремонту реакторно-турбінного устаткування» Енергоремонтного підрозділу Цеху з ремонту тепломеханічного устаткування РВ Дільниці з ремонту і технічного обслуговування посудин і устаткування гермозони, припинено трудовий договір, на підставі ст.36 п.7 КЗпП України, у зв`язку з набранням законної сили вироком суду, виключає можливість продовження даної роботи,

згідно з наказом ВП «ХАЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» №1640 Вш «Про надання відпустки» від 21 квітня 2022 року (а.с.8) відповідачеві ОСОБА_1 було надано щорічну основну відпустку: з 13 травня 2022 року по 16 травня 2022 року (4 календарні дні (за період роботи з 31 грудня 2021 року по 30 грудня 2022 року),

згідно з наказом ВП «ХАЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» №1640-а Вш «Про надання відпустки» від 05 травня 2022 року (а.с.7) відповідачеві ОСОБА_1 було надано щорічну додаткову відпустку за особливий характер праці з 17 травня 2022 року по 05 червня 2022 року (20 календарних днів (за період роботи з 31 грудня 2021 року по 30 грудня 2022 року),

відповідно до платіжних доручень №5171 від 05 травня 2022 року та №5325 від 11 травня 2022 року, а також, витягів із списку до платіжних доручень №5171 від 05 травня 2022 року та №5325 від 11 травня 2022 року (а.с.9,10,11,12) позивачем ВП «ХАЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» відповідачеві ОСОБА_1 , для зарахування на карткові рахунки, було здійснено виплату заробітної плати за час відпустки у сумі 3500 гривень та 17600 гривень, відповідно,

відповідно до Витягу з особового рахунку по заробітній платі (ф. П-54) відповідача ОСОБА_1 за 2022 року (а.с.13) з боку позивача ВП «ХАЕС» ДП НАЕК «Енергоатом»: у травні 2022 року відповідачеві ОСОБА_1 було здійснено виплату заробітної плати за час відпустки у сумі 3500 гривень та 17600 гривень, у листопаді 2022 року з відповідача ОСОБА_1 було утримано 4882 гривні 05 копійок,

із інформації Славутського міськрайонного суду Хмельницької області №682/1010/22/3434 від 21 червня 2023 року (а.с.34) вбачається, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є засудженим, відповідно до вироку Славутського міськрайонного суду від 01 серпня 2022 року, за ст.115 ч.1 КК України, та відбуває покарання у ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» (село Климентовичі Шепетівського району Хмельницької області),

відповідно до розрахунку заборгованості у вигляді заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року колишньому працівнику ВП «ХАЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» відповідачу ОСОБА_1 №222 від 27 червня 2023 року (а.с.35) загальна сума основної заробітної плати, премії, винагороди, доплати та надбавки відповідача ОСОБА_1 , за період травень 2021 року квітень 2022 року, складає 382073 гривні 20 копійок, тож, середньоденна зарплата відповідає 1088 гривням 53 копійкам та вирахувана за формулою «382073 гривні 20 копійок (загальна сума заробітної плати) / 351 (кількість календарних днів, за виключенням святкових (неробочих) та днів, що були невідпрацьовані без збереження заробітку), виходячи із даних розрахункового періоду:

травень 2021 року (28 календарних днів) 21429 гривень 40 копійок,

червень 2021 року (28 календарних днів) 35240 гривень 89 копійок,

липень 2021 року (31 календарний день) 32562 гривні 66 копійок,

серпень 2021 року (30 календарних днів) 38171 гривня 44 копійки,

вересень 2021 року (30 календарних днів) 30014 гривень 10 копійок,

жовтень 2021 року (30 календарних днів) 26388 гривень 82 копійки,

листопад 2021 року (30 календарних днів) 30842 гривні 47 копійок,

грудень 2021 року (28 календарних днів) 32293 гривні 35 копійок,

січень 2022 року (29 календарних днів) 27781 гривня 53 копійки,

лютий 2022 року (27 календарних днів) 30463 гривні 69 копійок,

березень 2022 року (30 календарних днів) 42388 гривень 35 копійок,

квітень 2022 року (30 календарних днів) 34496 гривень 50 копійок,

у зв`язку з чим, сума, яка підлягає відрахуванню за 23 дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року складає 25036 гривень 19 копійок та вирахувана за формулою (1088 гривень 53 копійки (середньоденна зарплата) х 23 (кількість днів), і, відповідно, з урахуванням утриманої суми з нарахованої заробітної плати, яка становить 4882 гривні 05 копійок, в рахунок погашення заборгованості, сума, що підлягає відшкодуванню з боку відповідача ОСОБА_1 , складає 20154 гривні 14 копійок (25036 гривень 19 копійок 4882 гривні 05 копійок).

Так, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників судового процесу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України), що, окрім того, закріплено у ст.16 ЦК України, за приписами якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тож, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених ЦПК України випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, при цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Разом з тим, згідно з положеннями ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, і обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Водночас, суд вирішуючи справи, застосовує при розгляді проваджень Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) і Протоколи до останньої, згоду на обов`язковість яких надано ВР України, та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ (ст.10 ч.4 ЦПК України).

Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах ВС (ст.263 ч.4 ЦПК України).

Трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються Законодавством про працю (ст.3 КЗпП України), яке складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього (ст.4 КЗпП України).

Економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а також, з окремими громадянами, а також, сфери державного і договірного регулювання оплати праці визначає Закон України №108/95-ВР «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року (зі змінами та доповненнями).

Заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, розмір якої залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства (ст.1 Закону України «Про оплату праці»).

У структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати (ст.2 Закону України «Про оплату праці»).

Так, основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Приписами ст.25, ст.26 Закону України «Про оплату праці» встановлено заборону обмежень працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою та відрахувань із заробітної плати, тож забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством, відрахування із заробітної плати можуть провадитися тільки у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.127 ч.2 п.2) КЗпП України відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) роботодавця: … п.2) при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки, відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в ст.36 п.3, п.5, п.6 і ст.40 п.1, п.2 і п.5 КЗпП України, а також, при направленні на навчання та в зв`язку з переходом на пенсію.

Тож, у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року (ст.22 Закону України №504/96-ВР «Про відпустки» від 15 листопада 1996 року (зі змінами та доповненнями).

У Постанові ВС від 17 липня 2019 року (справа N 332/1433/17-ц (провадження N 61-7379св18) наголошено, що, оскільки, відповідач звільнився з роботи до закінчення робочого року, за який він одержав відпустку повної тривалості, а під час звільнення відрахування із суми заробітної плати, нарахованої під час остаточного розрахунку, за наказом (розпорядженням) підприємства не проведено, у зв`язку з недостатністю коштів, то позивач має право стягнути відповідну суму у судовому порядку, в межах строку, визначеного ст.233 ч.2 КЗпП України.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги ДП «НАЕК «Енергоатом», від імені і за дорученням якого діє ВП «ХАЕС», до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, обґрунтованими, вмотивованими та переконливими, оскільки, у судовому засіданні встановлено, що право позивача ДП «НАЕК «Енергоатом», від імені і за дорученням якого діє ВП «ХАЕС», порушено і підлягає судовому захисту.

Положеннями ст.233 КЗпП України передбачено строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів, за якими для звернення роботодавця до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди, що дотримано з боку позивача ВП «ХАЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» під час звернення до суду з означеним позовом.

Таким чином, суд, дослідивши надані в судове засідання матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, і, відповідно, оцінивши надані докази, які мають значення для правильного вирішення справи, і на які кожна сторона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи, базуючись на засадах верховенства права, ухвалюючи судове рішення, яке повинно бути законним та обґрунтованим, приходить до висновку, що позов ДП «НАЕК «Енергоатом», від імені і за дорученням якого діє ВП «ХАЕС», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, шляхом стягнення на користь позивача визначеної суми заборгованості, в сумі 20154 гривні 14 копійок, що виникла внаслідок отримання відповідачем ОСОБА_1 заробітної плати за дні відпуски, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого часу, оскільки, в судовому засіданні встановлено:

перебування відповідача ОСОБА_1 у трудових правовідносинах з позивачем ДП «НАЕК «Енергоатом», від імені і за дорученням якого діє ВП «ХАЕС», у період часу з 31 грудня 1998 року до 01 вересня 2022 року, що підтверджується відповідними наказами ВП «ХАЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» №1580лс «Про прийняття на роботу» від 30 грудня 1998 року та №5164-к «Про припинення трудового договору» від 01 листопада 2022 року,

перебування відповідача ОСОБА_1 у щорічній основній відпустці: з 13 травня 2022 року по 16 травня 2022 року (4 календарні дні (за період роботи з 31 грудня 2021 року по 30 грудня 2022 року), та у щорічній додатковій відпустці за особливий характер праці з 17 травня 2022 року по 05 червня 2022 року (20 календарних днів (за період роботи з 31 грудня 2021 року по 30 грудня 2022 року), що підтверджується відповідними наказами ВП «ХАЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» №1640 Вш від 21 квітня 2022 року і №1640-а Вш від 05 травня 2022 року,

отримання з боку відповідача ОСОБА_1 заробітної плати за час відпустки у сумі 3500 гривень та 17600 гривень, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями №5171 від 05 травня 2022 року та №5325 від 11 травня 2022 року з витягами до останніх,

наявність заборгованості у вигляді заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року за 23 дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року, яка складає 25036 гривень 19 копійок, що підтверджується розрахунком №222 від 27 червня 2023 року,

недостатність суми для покриття заборгованості за невідпрацьовані дні відпустки, під час здійснення остаточного розрахунку з відповідачем ОСОБА_1 на час звільнення, яка, з урахуванням утримання 4882 гривні 05 копійок, складає 20154 гривні 14 копійок (25036 гривень 19 копійок 4882 гривні 05 копійок), що підтверджується витягом з особового рахунку по заробітній платі (ф. П-54) відповідача ОСОБА_1 за 2022 року,

що надає право роботодавцю звернутися із вимогами про стягнення коштів за невідпрацьовані дні використаної працівником відпустки до суду протягом одного року з дня виникнення права на відрахування відповідних сум, і, відповідно, є підставою для стягнення заборгованості у вигляді заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року відповідачеві ОСОБА_1 , який, у відповідності до приписів ст.12, ст.81 ЦПК України, не надав до суду жодного ґрунтовного доказу в заперечення позовних вимог та спростування встановлених під час судового розгляду обставин, і що, на переконання суду, буду відповідати засадам добросовісності, розумності та справедливості.

Крім того, суд вважає за необхідне, ухвалюючи остаточне рішення за справою, вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, з урахуванням діючого ЦПК України, та задоволенням позовних вимог, беручи до уваги положення ст.ст.133, 141-142 ЦПК України, відповідно до яких судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст.133 ч.1 ЦПК України), при цьому, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, водночас, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача (ст.141 ч.1, ст.141 ч.2 ЦПК України), стягнувши судовий збір, сплачений позивачем ДП «НАЕК «Енергоатом», від імені і за дорученням якого діє ВП «ХАЕС», при зверненні до суду з позовом, згідно платіжної інструкції №3655 від 02 травня 2023 року (а.с.1), що становить 2684 гривні, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ДП «НАЕК «Енергоатом», від імені і за дорученням якого діє ВП «ХАЕС».

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст.ст. 26 Закону України «Про оплату праці», ст. 22 Закону України «Про відпустки», ст.ст. 127, 233 КЗпП України, керуючись ст.ст.10-13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (ДП «НАЕК «Енергоатом»), від імені і за дорученням якого діє Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» (ВП «ХАЕС»), до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (ДП «НАЕК «Енергоатом»), від імені і за дорученням якого діє Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» (ВП «ХАЕС»):

заборгованість у виді отриманої заробітної плати за дні відпуски, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року, у сумі 20154 (двадцять тисяч сто п`ятдесят чотири) гривні 14 копійок,

судовий збір у сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні,

а всього, суму у розмірі 22838 (двадцять дві тисячі вісімсот тридцять вісім) гривень 14 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (ДП «НАЕК «Енергоатом»), від імені і за дорученням якого діє Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» (ВП «ХАЕС»): , місцезнаходження: 30100, місто Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, вулиця Енергетиків, 20.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 16 липня 1997 року Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (місцеперебування ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)»: 30433, село Климентовичі Шепетівського району Хмельницької області, вулиця Шевченка, 60).

Повний текст рішення складено 14 серпня 2023 року.

Суддя: