Справа № 939/3200/23
УХВАЛА

20 грудня 2023 рокусмт Бородянка

Суддя Бородянського районного суду Київської області Герасименко М.М., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 536743855 від 20 липня 2020 року в розмірі 12 541,09 грн і кредитним договором № 06286-09/2020 від 23 вересня 2020 року в розмірі 8 000,00 гривень.

За змістом ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною п`ятою статті 177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 1, 2, 4 і 5 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак подана позовна заява не відповідає вказаним вимогам, оскільки позивачем не зазначено чи сплачувалися відповідачем кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами № 536743855 від 20 липня 2020 року та № 06286-09/2020 від 23 вересня 2020 року, а також не надано відповідних доказів на підтвердження вказаних обставин за їх наявності.

Крім того, позивачем не надано копії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року з реєстром відступлення права вимоги та доказів оплати за набуття прав вимоги за цим договором, а долучена до позовної заяви копія додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року до вказаного договору факторингу, не засвідчена позивачем у встановленому порядку, що не відповідає положенням ст. 95 ЦПК України.

Також слід зазначити, що долучена до позовної заяви копія договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року не містить усіх аркушів документа, що унеможливлює встановлення усіх умов даного договору.

Крім того, позивачем не надано доказів оплати за набуття прав вимоги за вказаними договорами.

Суд звертає увагу на те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Згідно з пунктом 62 положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, виписка по картковому рахунку є належним доказом щодо заборгованості відповідача.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду по справі № 205/4176/18 від 11 листопада 2020 року.

Враховуючи зазначені недоліки, позивачу необхідно надати суду інформацію чи сплачувалися відповідачем кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами № 536743855 від 20 липня 2020 року та № 06286-09/2020 від 23 вересня 2020 року, в тому числі на користь попередніх кредиторів, і відповідні докази на підтвердження вказаних обставин за їх наявності, засвідчену належним чином копію договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року з реєстром відступлення права вимоги та докази оплати за набуття прав вимоги за цим договором, а також засвідчену належним чином копію додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року до вказаного договору факторингу. Крім того, позивачу необхідно надати суду завірену належним чином копію договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року та докази оплати за набуття прав вимоги за цим договором.

З огляду на викладене, позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу час для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня отримання ним копії ухвали.

СуддяМ. Герасименко