ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8554/23 Справа № 237/3351/23 Суддя у 1-й інстанції - Ліпчанський С.М. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

за участю секретаря Шумило І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №237/3351/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» про розірвання договору оренди землі,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське»,

на рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 17 серпня 2023 року,

встановив:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» (далі по тексту ТОВ «АП «Придніпровське») про розірвання договору оренди землі.

Позов обґрунтований тим, що 24 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «АП «Придніпровське» було укладено Договір оренди землі, на підставі якого відповідач фактично здійснює обробіток та використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровим номером: :02:000:0965 загальною площею 5,5600 га, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстраційний № 928, видане: 05 жовтня 2019 року.

Відповідно до укладеного договору відповідач зобов`язався платити ОСОБА_1 орендну плату у розмірі 14 606,07 гривень, виплата якої, згідно з договором, має здійснюватися з «01» вересня по «31» грудня звітного року. Однак у 2022 році ТОВ «АП «Придніпровське» не здійснило виплату орендної плати за договором.

На звернення ОСОБА_1 з проханням надати пояснення щодо причин несплати орендної плати за 2022 рік не отримано ніякої відповіді. Отже, починаючи з кінця 2022 року і по день звернення до суду відповідач не сплачував ОСОБА_1 орендної плати передбаченої Договором оренди землі, в зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Просила розірвати договір оренди землі № б/н від 24 жовтня 2019 року між ТОВ «АП «Придніпровське» та ОСОБА_1 щодо оренди земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:0965 загальною площею 5,5600 га:, скасувати рішення про державну реєстраціє прав та їх обтяжень, індексний номер: 50152452 від 11 грудня 2019 року, номер запису про інше речове майно: 34582720.

Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 17 серпня 2023 року позов задоволено. Розірвано договір оренди землі № б/н від 24 жовтня 2019 року між ТОВ «АП «Придніпровське» та ОСОБА_1 щодо оренди земельної ділянки за кадастровим номером: :02:000:0965 загальною площею 5,5600 га. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50152452 від 11 грудня 2019 року, номер запису про інше речове право:34582720. Стягнуто з ТОВ «АП «Придніпровське» на користь держави судовий збір в розмірі 1073, 60 гривень.

В апеляційній скарзі ТОВ «АП «Придніпровське», посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення суду, на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 17 серпня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що умовами Договору оренду від 24 жовтня 2019 року, укладеному між сторонами передбачено зокрема, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 182 575,87 гривень (п.5); строк дії Договору складає 7 років (п.8); орендна плата в грошовій формі в розмірі 8% від НГО складає 14 606,07, а також погоджено, що із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори) передбачені чинним законодавством України (п.9); строк виплати орендної плати до 31 грудня звітного року (п.11). Вказує, що орендна плата за належну позивачу земельну ділянку після сплати податків та зборів складає 11 757,89 гривень. Посилається, що позивачем зазначено неправдиву інформацію про те, що ТОВ «АП «Придніпровське» не сплачувало їй плату за 2022 рік, що починаючи з 2018 року виплата позивачу здійснювалася на картковий рахунок в банку. Орендні відносини між позивачем та відповідачем виникли з дати укладання договору оренди землі від 24 жовтня 2019 року, тобто Товариство не могло виплачувати орендну плату позивачу з 2018 року. Крім того наголошує на тому, що 19 червня 2023 року Товариством була виплачена позивачу орендна плата за 2022 рік, що підтверджено платіжною інструкцією №28991 від 19 червня 2023 року на суму 11 757,89 гривень. Зазначає, що орендна плата за 2022 рік була виплачена з незначною затримкою, проте Товариство інформувало в телефонному режимі всіх своїх орендодавців про тимчасові незручності, які склалися у зв`язку зі збройною агресією рф на території України, починаючи з 2014 року, а з часу повномасштабного збройного вторгнення рф 24 лютого 2022 року Товариство понесло ще більше втрат і певний час підприємство працювало в обмеженому режимі. Вказує, що збройна агресія рф на території України є тими обставинами непереборної сили, які призвели до тимчасової дестабілізації роботи підприємства. Відповідач вважає, що матеріали справи не містять доказів систематичної несплати орендної плати, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Також відповідач вважає, що позивач при подачі позову до суду не дотрималася вимог ст.95 та ст.175 ЦПК України, на що суд першої інстанції не звернув уваги та прийняв позов до свого провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції Руднєва І.В., яка діє в інтересах відповідача ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське», доводи. Викладені в апеляційній скарзі, підтримала та просила її задовольнити.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не з`явилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення Руднєвої І.В., яка діє в інтересах відповідача ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське», дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 24жовтня 2019 року в с. Сонцівка між ОСОБА_1 та ТОВ «АП «Придніпровське» було укладено Договір оренди землі.

Відповідно копії Свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстраційний №928, виданого 05 жовтня 2019 року, земельна ділянка сільськогосподарського призначення за кадастровим номером: :02:000:0965 загальною площею 5,5600 га належить ОСОБА_1 .

Згідно копії Акту визначення меж земельної ділянки на місцевості (в натурі), складеного 24 жовтня 2019 року, земельна ділянка використовується в єдиному земельному масиві з урахуванням раціональної організації території за цільовим призначенням та розташована в межах, установлених витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 183722975 від 05 жовтня 2019 року, за кадастровим номером: :02:000:0965. Вищевказана земельна ділянка, відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки ОСОБА_1 передана ТОВ «АП «Придніпровське» в особі Сітковського В.С. на період до 2026 року.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходив з неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором оренди земельної ділянки.

Проте, колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції та погоджується з доводами відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України,Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно ст. 1 Закону «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 93 ЗК України, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частинами 1-3 статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

На вимогу однієї із сторін договір відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Положеннями статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

Статтею 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження N61-41932сво18) зроблено правовий висновок щодо підстав для розірвання договору оренди землі з урахуванням пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України: "Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться".

Отже, аналіз змісту статей24,25 Закону України «Про оренду землі» та пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підставу для розірвання договору оренди. При цьому факт несплати орендної плати стосується випадків як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Відповідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) сформульовано такий правовий висновок: «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року в справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку в справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність».

Зазначений підхід до вирішення питання щодо можливості розірвання договору судом з підстави істотності допущеного орендарем порушення договору шляхом систематичної несплати орендної плати є сталим та підтверджується релевантною практикою суду касаційної інстанції. Зокрема, аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27 вересня 2023 року у справі № 626/104/21, від 17 березня 2021 року у справі № 689/1101/18, від 27 жовтня 2021 року у справі №573/1833/20, від 22 листопада 2021 року у справі № 341/609/20, від 24 листопада 2021 року у справі № 357/15284/18, від 08 грудня 2021 року у справі № 357/452/21.

Так, судом першої інстанції встановлено та стороною відповідача не заперечувалось, що позивач дійсно не отримала своєчасно (до 31 грудня 2022 року) орендну плату за 2022 рік.

При цьому, стороною відповідача підтверджено, що орендна плата за 2022 рік була виплачена позивачу 19 червня 2023 року, що підтверджено копією платіжної інструкції №30956 від 19 червня 2023 на суму 11 757, 89 гривень. (а.с.65)

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позиція сторони позивача зводиться до того, що відповідач неналежно виконує умови договору оренди, що полягає у несплаті їй орендної плати, що є істотним порушенням умов договору та підставою для розірвання спірного договору.

Колегія суддів дослідивши надані сторонами докази дійшла висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено систематичну несплату ТОВ АП «Придніпровське» орендної плати позивачу за користування належною їй земельною ділянкою, оскільки відповідач затримав сплату орендної плати за 2022 рік, однак виплатив її у червні 2023 року, доказів того, що мала місце недоплата орендної плати або орендна плата не була виплачена позивачу за іншій період ніж 2022 рік, матеріали справи не містять, а відтак підстав для розірвання договору оренди за несистематичну сплату оренду (два та більше випадки) немає.

На зазначене суд першої інстанції не звернув уваги та ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду є незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1, п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушенням норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції оскаржуване рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, позовні вимоги ОСОБА_1 не доведені, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат апеляційний суд враховує наступне.

Позивач ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 24 грудня 2015 року.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зроблений правовий висновок про те, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Серед них немає пільг щодо звільнення від сплати судового збору у справах із вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернулася у цій справі.

Враховуючи те, що предметом спору у цій справі є розірвання договору оренди земельної ділянки, якою позивачка володіє на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, відсутні підстави вважати, що справа, пов`язана із порушенням прав ОСОБА_1 як учасника бойових дій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій.

З матеріалів справи вбачається, що за подання позовної заяви ОСОБА_1 судовий збір сплачено не було, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні внаслідок неправильного застосування норм матеріального права дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з позивачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1073,60 гривень.

За подання апеляційної скарги ТОВ «АП «Придніпровське» сплачено судовий збір в сумі 1610, 40 гривень (а.с. 65), що відповідає пп 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «про судовий збір».

Оскільки апеляційна скарга задовольняється в повному обсязі, то, відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АП «Придніпровське» підлягає стягненню сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір в сумі 1 610,40 гривень.

Керуючись ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» задовольнити.

Рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 17 серпня 2023 року скасувати.

Позовні вимоги Чечети Нелі Миколаїв ни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» про розірвання договору оренди землі залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1 073, 60 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 610,40 гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 13 грудня 2023 року.

Головуючий О.І. Корчиста