Справа №538/1598/22
Провадження по справі №2/538/34/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2023 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Зуб Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Горілей Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лохвицької міської ради Полтавської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, він є фактичним власником квартири АДРЕСА_1 . З жовтня 2012 року проживаю у вказаній квартирі. 04 жовтня 2018 року ПП. «Бюро послуг та консультацій» на його ім`я було виготовлено технічний паспорт на вищевказану квартиру. У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Виконавчого комітету Лохвицької міської ради з метою провести державну реєстрацію зазначеного об`єкта нерухомого майна. Але через відсутність всіх необхідних документів, зокрема, правовстановлюючого документа на квартиру, державним реєстратором повідомлено про те, що надані документи не дають змоги встановити набуття прав на нерухоме майно. З 5 вересня 2017 року місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до Довідки Комунального підприємства «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» право власності на вказану квартиру ні за ким не зареєстроване.

Враховуючи викладене, просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 40,60 м. кв., житловою площею 26,3 м. кв.

Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 14.11.2022 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання (а.с. 28).

Ухвалою суду від 30.11.2022 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с. 33).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з викладених підстав.

Представник відповідача- Лохвицької міської ради через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 30).

Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно володіла чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. У розумінні цієї статті володілець має бути визнаний таким, що добросовісно заволодів нерухомим майном, якщо не буде доведено, що він, набуваючи майно у володіння, знав або повинен був знати про незаконність такого набуття, зокрема про те, що особа, у якої він придбав майно, не мала права його відчужувати: тобто якщо не спростовується факт його добросовісності як обов`язкової умови володіння з метою набуття права власності.

Частиною 4 ст. 344 ЦК України визначено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, у своєму листі №24- 150/0/4-13 від 28.01.2013 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» прийшов до висновку, що виходячи зі змісту ст. 344 ЦК, обставинами, які мають значення для справи, і які повинен довести позивач, є такі: майно може бути об`єктом надувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

Згідно копії паспорта громадяни України НОМЕР_1 , виданого 04.09.2003 року Середино-Будським РВ УМВС України в Сумській області, ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 з 05.09.2017 року (а.с. 5). Згідно довідки КП «Лубенське МБТІ» № 1279 від 07.11.2022 року, право власності на вказану квартиру у КП «Лубенське МБТІ» станом на 29.12.2012 року не зареєстроване (а.с. 12).

Відповідно до технічного паспорту, виданому ПП «Бюро послуг та консультацій» на ім`я ОСОБА_1 , вказана квартира двокімнатною, загальною площею 40,6 кв.м., житловою площею 26,3 кв.м. (а.с. 8-11).

Як зазначив ОСОБА_1 , вищевказаною квартирою він користується відкрито та безперервно з 2012 року, сплачує комунальні платежі, дбає про збереження житла.

Згідно ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

З огляду на вказані обставини, а саме факт добросовісного і відкритого користування ОСОБА_1 нерухомим майном (квартирою) за адресою: АДРЕСА_2 , а також на те, що визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси осіб, є всі підстави для визнання права приватної власності за набувальною давністю за ОСОБА_1 на вказану квартиру, а тому суд вважає, що позовні вимоги останнього обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 328, 344, 397 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 258, 263, 265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лохвицької міської ради Полтавської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженем с. Голубівка, Середино-Будського району, Сумської області, РНОКПП: НОМЕР_2 , право власності за набувальною давністю на 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 40,60 м. кв., житловою площею 26,3 м. кв.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 09.01.2023 року.

Суддя: Т.О. Зуб