Справа № 754/5644/20
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Панченко О.М.

з секретарем судового засіданняСарнавським М.О.

учасники справи:

представник позивача: ОСОБА_4

відповідач ОСОБА_1

представник відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15.05.2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: державний нотаріус П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Козак Наталія Анатоліївна, державний нотаріус П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Олефіренко Катерина Миколаївна про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

11.12.2023 року представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову в якій просить суд до набрання законної сили рішенням суду у цій справі вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою судді Панченко О.М. від 12.12.2023 року призначено розгляд заяви про забезпечення позову на 18.12.2023 року о 14 год. 20 хв.

В судовому засіданні представник позивача в повному обсязі підтримав заяву та просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 . Зазначив, що з мережі інтернет йому стало відомо, що спірна квартира виставлена на продаж, тому позивач вважає, що існують об`єктивні обставини за яких предмет спадкового майна, а саме квартира може вибути з володіння відповідача, яка отримала право власності на майно, на підставі правовстановлюючих документів законність видачі яких оспорюється у суді, що в свою чергу у разі задоволення позовних вимог позивача призведе до неможливості виконання рішення суду та буде потребувати вчинення позивачем додаткових дій щодо повернення даного майна.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні категорично заперечували проти забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, мотивуючи це тим, що позивач не ставить в своїх позовних вимогах питання про визнання за ним права власності на квартиру. Відповідачка на сьогоднішній день є власником квартири, нотаріусом їй видано свідоцтво про право власності за заповітом після смерті бабусі, а тому накладення арешту порушить її право володіння та користування квартирою. Крім того, позивач на даний час не проживає і знятий з реєстрації у вказаній вище квартирі, він не є спадкоємцем померлої ОСОБА_5 .

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши заяву про забезпечення позову та додані матеріали, суд приходить наступних висновків.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одними із видів забезпечення позову відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та заборона вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду із позовом до відповідача (з урахуванням заяви про збільшення та уточнення позовних вимог) в якому просив суд про встановлення нікчемності заповіту ОСОБА_5 , посвідченого 13.06.2006 року державним нотаріусом 15 Київської державної нотаріальної контори Олефіренко К.М. та застосування наслідків недійсності заповіту; визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом видане відповідачу державним нотаріусом 15 Київської державної нотаріальної контори Козак Н.А. після смерті ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 ; скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності відповідача на вказану вище квартиру.

Зі змісту позову вбачається, що позивачем заявлені вимоги лише про встановлення нікчемності заповіту та застосування наслідків його недійсності, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування запису про реєстрацію права власності відповідача у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, існує спір немайнового характеру та заявлені вимоги немайнового характеру. На розгляд суду позивачем не постановлено жодної з вимог, у разі задоволення яких, без вжиття зазначених заходів забезпечення позову, виконання судового рішення буде неможливим чи ускладненим, адже визнання недійсним заповіту не є майновою вимогою і для її виконання компетентними органами, у разі задоволення позову, достатнім є лише судове рішення, що набрало законної сили.

Суд вважає, що твердження представника позивача про те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спадкове майно може призвести до неефективного захисту майнового інтересу позивача є передчасними. При цьому, захід забезпечення позову має бути пропорційним та відповідати заявленим позовним вимогам, реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про визнання заповіту недійсним та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом відсутня.

Також варто зазначити, що позивач не проживає та не зареєстрований у вказаній вище квартирі, ним не подавалася заява до нотаріуса про прийняття спадщини у вигляді спірної квартири.

Окрім того, враховуючи характер і обсяг позовних вимог, види забезпечення позову, про застосування якого просить представник позивача, а також його обсяг, такі не є співмірними заявленим вимогам.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

У порядку вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представником позивача не надано жодного доказу на підтвердження вчинення будь-яких дій, спрямованих на ускладнення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог, вказані побоювання мають форму припущень та не знайшли свого обґрунтованого підтвердження.

Тому самі лише твердження представника позивача про потенційну можливість ухилення від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Представником позивача не доведено та судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, суду не надано жодних доказів про існування обставин, які унеможливлюють виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки доводів наданих представником позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності і обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, з огляду на те, що заявлені заходи забезпечення позову не перебувають у зв`язку з предметом позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-151, 153, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_3 , яка подана його представником ОСОБА_4 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Панченко