УХВАЛА

12 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 753/21315/20

провадження № 61-17149ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини, зарахування однорідних позовних вимог,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 212 677,93 грн.

У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічною позовною заявою про звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини, зарахування однорідних позовних вимог, у якому просив зарахувати зустрічні однорідні зобов`язання з погашення заборгованості по сплаті аліментів шляхом визнання погашеним боргу ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 в розмірі 70 386,95 грн, який виник за період з листопада 2008 року по грудень 2015 року, а також шляхом визнання погашеним боргу ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 в розмірі 70 386,95 грн, який виник за період з серпня 2018 року по лютий 2020 року.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року, у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Звільнено ОСОБА_2 від сплати заборгованості по аліментам за період з січня 2016 року по червень 2020 року, які були стягнуті на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 квітня 2009 року по цивільній справі № 2-1429/09 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця, починаючи з 17 листопада 2008 року до досягнення ним повноліття.

Зараховано зустрічні однорідні зобов`язання з погашення заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- визнано погашеною заборгованість по аліментам ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 в розмірі 70 386,95 грн, яка виникла в період з листопада 2008 року по грудень 2015 року у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_2, відкритому Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнано погашеною заборгованість по аліментам ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 в розмірі 70 386,95 грн, яка виникла в період з серпня 2018 року по лютий 2020 року у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1, відкритому Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 01 грудня 2023 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року. ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023)

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Предметом спору у справі за первісним позовом є стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 212 677,93 грн.

Предметом спору у справі за зустрічним позовом є зарахування зустрічного однорідного зобов`язання з погашення заборгованості по сплаті аліментів шляхом визнання погашеним боргу ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 в розмірі 70 386,95 грн, який виник за період з листопада 2008 року по грудень 2015 року, а також шляхом визнання погашеним боргу ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 в розмірі 70 386,95 грн, який виник за період з серпня 2018 року по лютий 2020 року.

Ціна позову у цій справі становить 353 451,83 грн (212 677,93 грн + 70 386,95 грн + 70 386,95 грн) і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини, зарахування однорідних позовних вимог.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат