Справа № 158/3206/23
Провадження № 2/0158/742/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2023 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - Сіліч Ю.Л.,
за участю секретаря - Оніщук Н.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Ківерцівської міської ради про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на частку нерухомого майна в порядку спадкування, -
В С Т А Н О В И В
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Ківерцівської міської ради про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на частку нерухомого майна в порядку спадкування.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, складу якої увійшло 38/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на яку їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом.
Вказує, що вона є спадкоємцем майна померлого за законом. При зверненні в нотаріальну контору для оформлення спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через невідповідність частки земельної ділянки до частки житлового будинку.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.10.2023 року відкрито загальне позовне провадження у даній цивільний справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 10.11.2023 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.12.2023 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. До суду подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. До суду подала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності.
Представник відповідача Ківерцівської міської ради в судове засідання не з`явився. До суду подано заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Щодо вирішення справи покладаються на розсуд суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 13.03.2023 року (а.с.6).
Відповідно до свідоцтва про право на нерухоме майно, виданого 15.09.2009 року виконкомом Озерської сільської ради та витягу про право власності на нерухоме майно № 23981067 від 29.09.2009 року, ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належало 38/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.40, 41).
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.09.2023 року Ківерцівською державною нотаріальною конторою Волинської області за реєстровим № 1-1897 38/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у спадкувала його дружина ОСОБА_1 (а.с.48).
Факт перебування в шлюбі позивача ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 , стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 29.01.1991 року (а.с.12).
В силу ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Згідно ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.
В силу ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.
Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України частки у спільній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено законом або договором.
Частиною 3 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Як роз`яснено п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.
Абзацом 1 пункту 21 наведеної постанови Пленуму Верховного Суду України також передбачено, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є єдиною спадкоємницею за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , остання позбавлена можливості в позасудовому порядку зареєструвати своє право власності на частку земельної ділянки.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
Разом з тим суд зазначає, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про право особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.
На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 570/997/19.
Відповідно до цього вимога в частині визначення частки за померлим ОСОБА_3 до задоволення не підлягає, а тому позов в цій частині до задоволення не підлягає.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 182, 328, 368, 370, 372, 392, 1217, 1225, 1222, 1261, 1268, 1269 ЦК України, суд
У Х В А Л И В
Позов задовольнити частково.
В задоволені решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 .

Відповідач Ківерцівська міська рада, адреса: вул. Шевченка, 14, м. Ківерці Волинської області, код ЄДРПОУ - 26516861.

Відповідач ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_6 .

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч