Житомирський апеляційний суд
Справа №290/283/23 Головуючий у 1-й інст. Ковальчук М. В.
Категорія 62 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Павицької Т.М., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Кузьменко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №290/283/23 за позовом ОСОБА_1 до Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Чорноус Анатолій Андрійович

на рішення Романівського районного суду Житомирської області від 01 серпня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Ковальчук М.В.

встановив:

У березні 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його баби - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визнати причину пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини поважною.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті його баби єдиним спадкоємцем був його батько, ОСОБА_3 , який не подав заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін до нотаріальної контори, так як на день смерті проживав окремо від спадкодавця. Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 03.09.2020 року позов його батька задоволено, визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном один місяць з дня набрання ним законної сили. Оскільки його батько повторно звернувся до нотаріуса після спливу місячного терміну для подачі заяви про прийняття спадщини, а тому йому повторно відмовлено у прийнятті даної заяви. Позивач, звернувшись до Романівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після смерті баби, отримав відмову у прийнятті заяви у зв`язку з пропуском шестимісячного терміну. Поважною причиною пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини вважає ту обставину, що, оскільки його батько був спадкоємцем першої черги за законом, який в шестимісячний термін не відмовився від прийняття спадщини, тому він був позбавлений можливості і права своєчасно подати відповідну заяву до нотаріуса.

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 01 серпня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оцінюючи доводи про поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, суд першої інстанції зробив невірний висновок про відсутність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зокрема, судом не враховано, що позивач не міг подати заяву до нотаріуса в період з моменту відкриття спадщини, тобто з 24 лютого 2014 року до 24 серпня 2014 року, будучи спадкоємцем п`ятої черги при наявності спадкоємця першої черги, з яким він не укладав договір про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування, що передбачено ч.1 ст.1259 ЦК України. Також суд першої інстанції не взяв до уваги, що представник Романівської селищної ради не заперечував проти задоволення його позову.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу представник відповідача не скористався.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом під час розгляду справи було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_2 . Наведені обставини підтверджуються копіями свідоцтва про смерть останньої, свідоцтвом про народження позивача та повторним свідоцтвом про народження ОСОБА_3 - батька позивача (а.с.4,5,6,7).

Після її смерті відкрилася спадщина, в яку входять, згідно державних актів на право приватної власності на землю IV- ЖТ №029541 та IV- ЖТ №029540, земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Великокозарської сільської ради Дзержинського району Житомирської області, площею 0, 6100 га та 2.0129 га (а.с.8,9).

Відповідно до довідки Великокозарської сільської ради, виданої в липні 2020 року за №164, померла баба позивача ОСОБА_2 була зареєстрована одна до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 03 вересня 2020 року ОСОБА_3 визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.12).

З матеріалів спадкової справи №134/2020, що заведена після смерті ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_3 у встановлений судовим рішенням строк не реалізував своє право на подання заяви про прийняття спадщини та не звернувся до нотаріальної контори. Спадкоємці, які прийняли спадщину в установлений законом строк після смерті ОСОБА_2 відсутні.

З листа державного нотаріуса Романівської державної нотаріальної контори Назарця Д.В. №391/02-14 від 22.02.2023 року вбачається, що позивач із заявою про прийняття спадщини після смерті його баби в шестимісячний строк до нотаріуса не звернувся, на час смерті спадкодавця останній не був зареєстрований разом з нею за однією адресою, не прийняв вказану спадщину, тому йому рекомендовано звернутись до суду із заявою про продовження строку прийняття спадщини (а.с.13).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що жодних доказів про наявність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви до нотаріуса у шестимісячний строк позивачем не надано, у зв`язку із чим позивач не виконав свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилався як на підставу своїх вимог і заперечень.

Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є внуком спадкодавця ОСОБА_2 та спадкоємцем п`ятої черги за законом відповідно до частини першої статті 1265 ЦК України.

У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі №6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними».

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є такі причини, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 зазначив, що не міг у шестимісячний строк звернутися із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки він являється спадкоємцем п`ятої черги і на момент відкриття спадщини після смерті баби був спадкоємець першої черги за законом його батько, який не відмовився від прийняття спадщини та не звернувся із заявою про прийняття спадщини, тому він об`єктивно був позбавлений можливості і права своєчасно подати відповідну заяву.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведені, викладені в заяві та скарзі, обставини неможливості через наявність спадкоємця першої черги, тобто його батька, який не відмовився від прийняття спадщини, а також інші підстави та причини, які також об`єктивно, непереборно перешкоджали йому звернутися у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Апеляційним судом установлено, що зазначені ОСОБА_1 обставини (причини) пропуску ним шестимісячного строку після смерті ОСОБА_2 для подання заяви про прийняття спадщини, зокрема необізнаність щодо прийняття чи неприйняття спадщини спадкоємцем першої черги за законом, не є такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для неможливості подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (баби).

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами справи і по суті зводяться до незгоди з висновками суду стосовно установлення цих обставин, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Чорноус Анатолій Андрійович, залишити без задоволення, а рішення Романівського районного суду Житомирської області від 01 серпня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 грудня 2023 року.

Головуючий Судді