У Х В А Л А

Іменем України

17 січня 2023 року м.Київ

Суддя Деснянський районний суд міста Києва Бабко В.В.

перевіривши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку поділу майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 15.12.2022, в задоволенні позову відмовлено, вирішене питання щодо розподілу судових витрат.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, посилаючись на те, що резолютивна частина рішення не містить посилання про задоволення позовної вимоги щодо визнання квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю, а тому просив задовольнити заяву.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи приписи ч.4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторін або інших учасників справи в судове засідання, суд дійшов висновку про можливість розглянути заяву без виклику сторін або учасників справи та вважає, що заява задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стаття 263 ЦПК України, передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власною ініціативою ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 15 грудня 2022 року у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку поділу майна подружжя - відмовлено.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 15.12.2022, ухвалено відповідно до заявлених позивачем вимог та представлених сторонами і з`ясованих в ході судового розгляду справи обставин справи та доказів на їх підтвердження. Всі належні, достовірні та допустимі докази взяти судом до уваги, вирішене питання по розподілу судових витрат та ухвалено рішення відповідно до норм цивільного процесуального кодексу України.

Зокрема за загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Аналіз наведених положень закону, які визначають право спільної сумісної власності подружжя, дозволяє дійти висновку, що визнання майна спільною сумісною власністю необхідно лише для встановлення самого факту набуття об`єктів в період шлюбу задля правомірного поділу такого майна.

До того ж судом було враховано, що визнання майна спільною сумісною власністю не є самостійною (окремою) позовною вимогою, а такі доводи є правовою підставою задоволення позовних вимог про поділ спільного майна. Суд переконаний, що викладення висновку про визнання спірного майна спільною сумісною власністю у резолютивній частині рішення є недоречним. Це може призвести до утруднення виконання рішення суду за одночасного наведення у резолютивній частині рішень про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання за кожним із співвласників частин на спірне майно, коли правовою метою позову є саме здійснення поділу спільного майна фактичного подружжя. (Подібний висновок містяться у постанові Верховного Суду від 09.06.2021 у справі №638/3852/17).

Водночас суд зауважує, що саме визнання спірну квартиру спільною сумісною власністю подружжя і стало самостійною підставою для відмови в позові в зв`язку із спливом строку позовної давності, оскількипозивачем пропущена позовна давність за вимогами про визнання спільним майном подружжя та його поділу.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє в позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

При ухвалені рішення від 15.12.2022 судом виконана вимога ч. 4 ст. 265 ЦПК України, надана мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику; чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

При таких обставин, заява позивача про ухвалення додаткового рішення стосовно задоволення позовної вимоги щодо визнання квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 265, 270 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У заяві ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку поділу майна подружжя - відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Деснянський районний суд міста Києва.

Ухвала складена та підписана 17.01.2023.

Суддя В.В. Бабко