Пр.№6/756/316/23
У Х В А Л А

30 листопада 2023 року Оболонський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.
секретаря Приходько К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2023 представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Гайдаш О.В. звернувся до суду з заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню. Заявлені вимоги обґрунтовані наступним.

04.10.2013 Оболонським районним судом м. Києва ухвалено рішення по справі №2605/15356/12 за позовом ПАТ "Родовід Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким вирішено стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 18.03.2008 №77.2/ІЖ-065.08.1, що складається із заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 282117 доларів США 40 центів, що згідно з офіційним курсом НБУ на 04.10.2013 року становить 2254964 гривні 38 копійок; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 137843 долари США 35 центів, що згідно з офіційним курсом НБУ на 04.10.2013 року становить 1101781 гривень 90 копійок, пені за прострочення термінів сплати кредиту та процентів за користування ним у сумі 50000 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на 04.10.2013 року становить 399650 гривень, трьох процентів річних за прострочення виконання зобов?язання у сумі 8247 доларів США 35 центів, що згідно з офіційним курсом НБУ на 04.10.2013 року становить 65921 гривня 07 копійок.

20.10.2020 між ПАТ "Родовід Банк" та ТОВ "Фінансова Компанія Інвест-Кредо" було укладено Договір №32 про відступлення прав вимоги, за яким відступлено шляхом продажу ТОВ "Фінансова Компанія Інвест-Кредо" право вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за Кредитним договором №77.2/Ж-065.08.1 від 18.03.2008 та Договором поруки №77.2Ж-065.08.1 від 25.12.2008. Вказане зобов?язання також було забезпечене іпотекою відповідно до Договору іпотеки від 18.03.2008, право вимоги за яким було відступлено згідно вищевказаного Договору №32 про відступлення прав вимоги від 20.10.2020.

Ухвалами Оболонського районного суду м. Києва від 30.07.2021 N? 6/756/565/21 заяви ТОВ "Фінансова Компанія Інвест-Кредо" про заміну стягувача у виконавчому провадженні - задоволені: Замінено стягувача ПАТ "Родовід Банк" його правонаступником ТОВ "Фінансова Компанія Інвест-Кредо" у виконавчих провадженнях НОМЕР_1 та N? НОМЕР_2 з примусового виконання заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04.10.2013 у справі N?2605/15356/12 щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно.

На підставі вказаних судових рішень було замінено стягувача у виконавчих провадженнях НОМЕР_1 та N? НОМЕР_2 на ТОВ "Фінансова Компанія Інвест-Кредо".

Виконавчий лист щодо ОСОБА_1 по справі N?2605/15356/12, виданий Оболонським районним судом м. Києва 17.10.2014 N?2/756/340/13, перебуває на виконанні у виконавчому провадженні НОМЕР_1 у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

07.07.2023 між ТОВ "Фінансова Компанія Інвест-Кредо" та ОСОБА_1 було укладено Договір про задоволення вимог іпотекодержателя згідно якого для задоволення вимог іпотекодержателя, забезпечених Договором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В 18.03.2008 за реєстровим N?1173, права за яким Іпотекодержатель набув на підставі Договору N?32 про відступлення прав вимоги посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. 20.10.2020 за реєстровим N?1280, сторони дійшли згоди звернути стягнення на предмет іпотеки за таким Іпотечним договором шляхом передачі предмета іпотеки у власність Іпотекодержателя.

У зв?язку із задоволенням вимог іпотекодержателя між тими ж сторонами в той же день 07.07.2023 було укладено Договір про врегулювання заборгованості за Кредитним договором N:77.2/ІЖ-065.08.1 від 18.03.2008.

Відповідно до пунктів 7, 8 вказаного Договору про врегулювання заборгованості сторони погодили, що залишок заборгованості Боржника становить 1 793 089,37 грн., а врегулювати заборгованість за Кредитним договором сторони домовились шляхом оплати частини заборгованості одним платежем у розмірі 1000 грн. у строк до 17.07.2023.

10.07.2023 ОСОБА_1 здійснив платіж у розмірі 1000 грн. на користь ТОВ "Фінансова Компанія Інвест-Кредо" на виконання Договору про врегулювання заборгованості, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки N?ПН1393 від 10.07.2023.

Пунктами 10, 11.2Договору про врегулювання заборгованості встановлено, що зобов?язання зі сплати заборгованості за Кредитним договором N?77.2/Ж-065.08.1 від 18.03.2008, вважаються виконаними в момент зарахування грошових коштів, а кредитор ТОВ "Фінансова Компанія Інвест-Кредо" зобов?язується надати довідку про відсутність претензій Боржника та Поручителя за Кредитним договором в день виконання Боржником п. 8 та п. 9 даного Договору.

Довідкою N?010723 від 10.07.2023 кредитор ТОВ "Фінансова Компанія Інвест-Кредо" засвідчив, що станом на 07 липня 2023 року у нього відсутні претензії до ОСОБА_1 за Кредитним договором N? 77.2/ІЖ-065.08.1 від 18 березня 2008 року у зв?язку із укладанням Договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 07 липня 2023 року, що посвідчений Антиповою ІВ., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та Договору про врегулювання заборгованості за кредитним договором N? 77.2/Ж-065.08.1 від 18 березня 2008 року від 07 липня 2023 року та списанням (прощенням, анулюванням) залишку заборгованості за основним боргом та відсотками.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 добровільно погасив заборгованість перед новим кредитором і внаслідок укладених договорів передачі прав вимоги ТОВ "Фінансова Компанія Інвест-Кредо" набуло статусу нового кредитора стягувача та враховуючи позицію кредитора про відсутність заборгованості за кредитним договором, заявник просить визнати виконавчі листи такими, що не підлягають виконанню.

Від представника ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява про підтримання вимог щодо визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Від представника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на адресу суду надійшли заперечення щодо поданої заяви, в якій він посилається на те, що зобов`язання ОСОБА_1 виконано вже після відкриття виконавчого провадження, на момент вирішення поточного питання виконавчі провадження закінчено, що свідчить про безпідставність вимог про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Учасники справи до суду не з`явились, будучи повідомленими про розгляд справи належним чином і суд ухвалив розглядати справу за їх відсутності.

Дослідивши надані матеріали, суд вважає правильним у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч.2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Даний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі №61-1592св17.

Аналізуючи заявлені у справі вимоги, судом встановлено те, що в якості підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявник зазначає те, що після його отримання, відкриття виконавчого провадження, стягувачем поза його межами реалізовано своє право іпотекодержателя на набуття у власність предмету іпотеки згідно іпотечного застереження у Договорі, відсутність зобов`язань заявника за кредитним договором у зв`язку з цим.

З урахуванням практики Верховного Суду, такі обставини відносяться до матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Судом встановлено, що 10.01.2014 року набрало законної сили рішення Оболонського районного суду м.Києва від 04.10.2013 у справі №2605/15356/12 за позовом ПАТ "Родовід Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В період з 04.10.2016 по 09.11.2023 на виконанні у органах державної виконавчої служби перебували виконавчі провадження НОМЕР_3 та НОМЕР_4 по виконанню виконавчих листів, виданих на підставі вищевказаного судового рішення.

Згідно наявної у справі Інформації про виконавче провадження, державними виконавцями вчинялись виконавчі дії, спрямовані на виконання виконавчого документу, а також приймались рішення про стягнення виконавчого збору.

Відомості про його стягнення або про скасування рішення державного виконавця щодо стягнення такого збору матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.5 цього ж Закону, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (ст.26 Закону).

Статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

У разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Аналізуючи вказані положення Закону, суд приходить до висновку про те, що примусове виконання державним виконавцем виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, свідчить про те, що на момент відкриття виконавчого провадження боржником не було в добровільному порядку виконано рішення суду, що зумовило початок процедури його примусового виконання.

Задоволення вимог стягувача не шляхом стягнення боргу державним виконавцем, а шляхом задоволення вимог іпотекодержателя, який є стягувачем у виконавчому провадженні, не свідчить про те, що на момент відкриття виконавчого провадження обов`язок боржника був відсутній повністю або частково у зв`язку його припиненням, добровільним виконанням боржником або з інших підстав.

Пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання є підставою для нарахування та стягнення з боржника виконавчого збору. Звільнення боржника від його сплати шляхом визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню суперечить меті правового інституту виконавчого збору.

З цих підстав, суд вважає правильним заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягють виконанню залишити без задоволення.

Керуючись ст.432 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя А.М.Майбоженко