КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/3797/21
УХВАЛА

18грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В. В.,-

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 31 серпня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 31 серпня 2022 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, 25 листопада 2023 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку.

Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення з посиланням на поважність причин його пропуску, а саме на те, що копію повного тексту оскаржуваного рішення нею не було отримано, вона дізналась про нього 27 жовтня 2023 року при ознайомленні з матеріалами справи та отриманні копії рішення її представником, що підтверджується розпискою на внутрішній стороні обкладинки в кінці першого тому справи, а апеляційну скаргу подано до суду 25 листопада 2023 року, а відтак, на її думку, строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи,20 квітня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києвазареєстровано за вхідним номером 27481 відзив з додатками ОСОБА_1 , в якому відповідач зазначила, що 30 березня 2021 року фактично отримала поштою замовний лист з ухвалою про відкриття провадження у справі (а.с.39-45 т.1).

Також 01 червня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва зареєстровано за вхідним номером 36989 відзив №2 з додатками ОСОБА_1 (а.с. 47-56 т.1).

Будь-які докази, що ОСОБА_1 намагалася дізнатись про стан відомого їй судового провадження та отримати копію судового рішення, у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Європейський суд з прав людини також зазначає, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, судом встановлено, що оскаржуване рішення було постановлено судом 31серпня 2022 року, а апеляційну скаргу подано 25листопада2023 року, тобто, більше, ніж через рік після її постановлення. При цьому, апелянт був належним чином повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції, а докази виникнення обставин непереборної сили, які унеможливили своєчасне звернення до суду із апеляційною скаргою, в матеріалах справи відсутні.

Суд наголошує, що, відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію апелянтом своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасне подання апеляційної скарги, апелянт не надав.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11 лютого 2019 року у справі № 522/19161/15-ц.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 31 серпня 2022 року-відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді