Провадження № 2/750/1714/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді Маринченко О.А.,

секретар судового засідання Шилова Ж.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кулініч К.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

18 серпня 2023 року ОСОБА_2 з використанням засобів поштового зв`язку звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить визначити йому додатковий строк в три місяці для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Обґрунтовано позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_4 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не мав можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки з 26 лютого 2022 року його мобілізовано і він з цього часу проходить військову службу та перебував за межами Чернігівської області. Також, у період з 18 листопада 2022 року до 13 грудня 2022 року, з 21 січня 2023 року до 03 березня 2023 року та з 07 березня 2023 року до 28 березня 2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подала.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 листопада 2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача вказав, що позивач позов підтримує та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначила, що відповідач позов не визнає, оскільки спадкодавцем на ім`я відповідача складено заповіт, тому позивач відповідно до положень законодавства не є спадкоємцем. Також, вказані позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини не є поважними, адже перебування позивача на лікуванні не було безприривним і позивач мав можливість викликати нотаріуса в лікарню для написання заяви.

Заслухавши доводи представників сторін та дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача та відповідача ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7), у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно.

На день смерті ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (син відповідача) (а.с. 40).

За життя, а саме 27 липня 2017 року, ОСОБА_4 склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла ОСОБА_3 (а.с. 62).

Спадкова справа щодо майна після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 заведена 13 вересня 2023 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Амбарновою Людмилою Михайлівною за заявою ОСОБА_3 .

За положеннями частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1217, 1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Право на заповіт здійснюється особисто та є вільним волевиявленням особи щодо розпорядження майном на випадок своєї смерті.

Нормами частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1272 Цивільного кодексу України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вказаних норм свідчить, що чинне спадкове законодавство засновується на принципі переваги волевиявлення спадкодавця (складення ним заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, визначеними у заповіті.

Як вже зазначалося судом, 27 липня 2017 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину. Вказаний заповіт є чинним, ніким не оспорений. Права на обов`язкову частку у спадщині позивач не має.

Відтак, позивач не належить до кола спадкоємців після смерті ОСОБА_4 , яким в силу приписів статті 1272 Цивільного кодексу України надано право на визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини у разі його пропуску з поважної причини.

Аналогічна позиція викладена в постанові суду апеляційної інстанції від 21 грудня 2021 року в справі № 750/598/21.

За вказаних обставин, підстав для задоволення позову суд не знаходить.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 133, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити повністю.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 18.12.2023.

Суддя О.А. Маринченко