Житомирський апеляційний суд
Справа №293/787/16-ц Головуючий у 1-й інст. Бруховський Є. Б.
Категорія 27 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Борисюка Р.М., Шевчук А.М.

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №293/787/16-ц за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів, такими, що не підлягають виконанню, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області від 07 грудня 2022 року, постановлену під головуванням судді Бруховського Є.Б. в смт. Черняхів,

в с т а н о в и в :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою, у якій просили визнати:

- виконавчі листи №293/787/16-ц, видані Черняхівським районним судом про стягнення з них заборгованості на користь AT «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирське обласне управління AT «Ощадбанк» солідарно за договором про іпотечний кредит №1042 від 17.10.2007, яка станом на 08.08.2016 складається із: залишку по тілу кредиту 46 683,16 доларів США, прострочених відсотків - 3011,26 доларів США; пені - 784,79 долари США на загальну суму 50 479,21 долар США такими, що не підлягають виконанню у зв`язку із проведенням реструктуризації валютного зобов`язання;

- виконавчі листи №293/787/16-ц, видані Черняхівським районним судом про стягнення з них на користь AT «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирського обласного управління AT «Ощадбанк» в рівних долях по 23 478,17 грн судового збору такими, що не підлягають виконанню у зв`язку із проведенням реструктуризації валютного зобов`язання.

В обґрунтування заяви зазначають, що рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 10.01.2022 у задоволенні позовних вимог AT «Державний ощадний банк України» про стягнення з них заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до AT «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів, визнання недійсними кредитного договору та договору поруки відмовлено. Вказують, що постановою Житомирського апеляційного суду від 12.04.2022 рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 10.01.2022 скасовано і ухвалено нове судове рішення. Позовну заяву AT «Державний ощадний банк України» в особі філії Житомирського обласного управління AT «Ощадбанк» про стягнення з них заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто на користь AT «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирське обласне управління AT «Ощадбанк» солідарно з них за договором про іпотечний кредит №1042 від 17.10.2007, яка станом на 08.08.2016 складається із: залишку по тілу кредиту - 46683,16 доларів США, прострочених відсотків - 3011,26 доларів США; пені - 784,79 долари США на загальну суму 50479,21 долар США. У задоволені їх зустрічного позову до AT «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирського обласного управління AT «Ощадбанк» про визнання недійсним кредитного договору та договору поруки відмовлено. Стягнуто на користь AT «Державний ощадний банк України» в особі філії -Житомирського обласного управління AT «Ощадбанк» з них в рівних долях по 23478,17 грн судового збору.

Зазначають, що разом з тим, 23.04.2021 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», яким визначено підстави для обов`язкової реструктуризації заборгованості валютних кредитів. Вказують, що у зв`язку із внесеними змінами, ОСОБА_1 , 09.06.2022 подав заяву про проведення обов`язкової реструктуризації валютного зобов`язання. Стверджують, що листом від 02.08.2022 банк надав відповідь, яким задовольнив заяву та визначив новий графік платежів. Зазначають, що 08.08.2022 заборгованість за кредитним договором погашена в повному обсязі.

Вказують, що проведення відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» реструктуризації зобов`язань, передбачених договором, є підставою для визнання судом відповідно до статті 432 Цивільного процесуального кодексу України таким, що не підлягає виконанню, виконавчого документа, виданого для звернення до виконання рішення суду (ухваленого до дня проведення такої реструктуризації), яким передбачено стягнення грошових коштів та/або зверненню стягнення на нерухоме майно. Стверджують, що передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є проведення реструктуризації валютного зобов`язання після винесення рішення суду. Враховуючи вищевикладене просять задовольнити заяву в повному обсязі.

Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 07 грудня 2022 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів, такими, що не підлягають виконанню задоволено частково. Визнано такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи у справі №293/787/16-ц, видані Черняхівським районним судом Житомирської області про стягнення на користь АТ "Державний ощадний банк України" в особі - філії Житомирського обласного управління АТ "Ощадбанк" солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за договором про іпотечний кредит №1042 від 17.10.2007, яка станом на 08.08.2016 складається із: залишок по тілу кредиту - 46683,16 дол США; прострочені відсотки - 3011, 26 дол США; пеня - 784,79 дол США на загальну суму 50479,21 дол США. В решті заяви відмовлено за безпідставністю вимог.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволені заяви про визнання виконавчих листів №293/787/16-ц, виданих Черняхівським районним судом Житомирської області про стягнення з них на користь AT «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирського обласного управління AT «Ощадбанк» в рівних долях по 23 478,17 грн судового збору такими, що не підлягають виконанню та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви в оскаржуваній частині.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню в частині судового збору жодним чином не мотивував свого рішення. Вказують, що відповідно до п. 4 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» проведення відповідно до цього Закону реструктуризації зобов`язань, передбачених договором, є підставою для визнання судом відповідно до статті 432 Цивільного процесуального кодексу України таким, що не підлягає виконанню, виконавчого документа, виданого для звернення до виконання рішення суду (ухваленого до дня проведення такої реструктуризації), яким передбачено стягнення грошових коштів та/або зверненню стягнення на нерухоме майно. Стверджують, що судовий збір не являється окремою вимогою, за якою має бути наданий окремий виконавчий лист, а є структурною основою зобов`язання та залежить від його розміру. Вказують, що норма спеціального закону, а саме п. 4 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» жодним чином не вказує на необхідність виокремлення питання стягнення судового збору за виконавчим листом, виданим на підставі судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи вищевикладене просять ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області від 07 грудня 2022 року скасувати в частині відмови у задоволенні заяви та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення заяви.

Ухвала суду першої інстанції переглядається в частині визнання виконавчих листів №293/787/16-ц, виданих Черняхівським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь AT «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирського обласного управління AT «Ощадбанк» в рівних долях по 23 478,17 грн судового збору такими, що не підлягають виконанню у зв`язку із проведенням реструктуризації валютного зобов`язання, а тому в іншій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що у серпні 2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк», в подальшому перейменовано на АТ "Державний банк України" в особі філії - Житомирського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулося до суду з позовом в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором про іпотечний кредит №1042 від 17.10.2007, яка станом на 08.08.2016 становить 50479,21 дол США (гривневий еквівалент по офіційному курсу НБУ станом на 08.08.2016 складає 1252169,46 грн), в т. ч.: залишок кредиту - 46683,16 дол США (гривневий еквівалент по офіційному курсу НБУ складає 1158005,99 грн.); сума прострочених відсотків - 3011,26 дол США (гривневий еквівалент по офіційному курсу НБУ складає 74696,25 грн); пеня - 784,79 дол США (гривневий еквівалент по офіційному курсу НБУ складає 19467,22 грн) та судові витрати.

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із зустрічним позовом, в якому просили визнати недійсним кредитний договір №1042 від 17.10.2007, укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 та визнати недійсним договір поруки №2057, укладений 17.10.2007 між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 та стягнути понесені судові витрати.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 10 січня 2022 року у задоволенні первісного позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року рішення Черняхівського районного суду від 10.01.2022 скасовано і ухвалено нове судове рішення. Позовну заяву АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто на користь АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирського обласного управління АТ "Ощадбанк" солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за договором про іпотечний кредит №1042 від 17.10.2007, яка станом на 08.08.2016 складається із: залишок по тілу кредиту - 46683,16 дол США; прострочені відсотки - 3011,26 дол США; пеня - 784,79 дол США на загальну суму 50479,21 дол США. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирського обласного управління АТ "Ощадбанк" про визнання недійсним кредитного договору та договору поруки відмовлено. Стягнуто на користь АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирського обласного управління АТ "Ощадбанк" із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях по 23478,17 грн судового збору.

На виконання рішення суду AT «Державний ощадний банк України» видано виконавчі листи у справі №293/787/16-ц про стягнення на користь АТ "Державний ощадний банк України" в особі - філії Житомирського обласного управління АТ "Ощадбанк" солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за договором про іпотечний кредит №1042 від 17.10.2007, яка станом на 08.08.2016 складається із: залишок по тілу кредиту - 46683,16 дол США; прострочені відсотки - 3011, 26 дол США; пеня - 784,79 дол США на загальну суму 50479,21 дол США, та стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях по 23 478,17 грн судового збору на користь АТ "Державний ощадний банк України" в особі - філії Житомирського обласного управління АТ "Ощадбанк".

09 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Державний ощадний банк України» із заявою про проведення реструктуризації заборгованості по іпотечному кредиту №1042 від 17.10.2007.

Боржник ОСОБА_1 отримав від стягувача АТ «Державний ощадний банк України» «Інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації» від 02.08.2022 року №105.20-10/1491/2022-05 за кредитним договором №1042 від 17.10.2007.

Відповідно до квитанції № від 08.08.2022 ОСОБА_1 здійснено оплату за зобов`язанням згідно графіку за результатами проведення реструктуризації на підставі Закону України «Про споживче кредитування».

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Згідно вимог частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини 2 статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав.

Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

23.04.2021 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-IX від 13.04.2021 року і Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 7, яким передбачено, що зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, за заявою ОСОБА_1 , АТ «Державний ощадний банк України» здійснив реструктуризацію заборгованості за кредитним договором №1042 від 17.10.2007 на умовах передбачених «Інформацією про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації» від 02.08.2022 №105.20-10/1491/2022-05.

Згідно вимог підпункт 14 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», - подальше виконання реструктуризованих зобов`язань за кредитом здійснюється позичальником відповідно до умов договору з урахуванням умов проведеної реструктуризації та норм Закону України «Про споживче кредитування».

Крім того, як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою Житомирського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року у цивільній справі №293/787/16-ц стягнуто із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирського обласного управління АТ "Ощадбанк" в рівних долях по 23478,17 грн судового збору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України зазначено, що одним з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Колегія суддів зважує, що перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Крім того, за своїм змістом ч. 2 ст. 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так і частково, а тому підстави якими заявник обґрунтовує свою заяву можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви в частині відмови у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню щодо стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судового збору, на підставі встановлених обставин, дійшов вірного висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, про те, що відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у цій частині.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував, що зі змісту положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-IX від 13.04.2021 року та вимог ст. 432 ЦПК України вбачається, що проведення реструктуризації зобов`язань за договором є підставою для визнання судом відповідного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, колегія суддів вважає неспроможними з огляду на наступне.

Згідно вимог підпункту 6 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», - за результатами проведення реструктуризації на позичальника (особу, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) покладається такий вичерпний перелік зобов`язань перед кредитором:

сплачувати суму заборгованості із сплати кредиту, що вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризації, рівними частинами щомісяця (починаючи з 30 дня після дня проведення реструктуризації і надалі через кожний місяць) протягом 10 років з дня проведення реструктуризації, а якщо договором, відповідно до якого надано кредит, встановлено пізніший строк повного погашення суми кредиту, - протягом такого строку;

сплатити суму заборгованості із сплати процентів за користування кредитом за період до дня, що передує дню проведення реструктуризації, що вважається не погашеною за результатами проведення реструктуризації;

сплачувати проценти за користування кредитом за період з дня проведення реструктуризації, що нараховуються на непогашений залишок суми кредиту в розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні (застосовується останнє значення індексу, встановлене на початок календарного дня, в який проводиться реструктуризація), збільшеного на один процентний пункт.

Надалі розмір процентів за користування кредитом змінюється через кожен календарний рік з дня проведення реструктуризації та встановлюється у розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні (застосовується останнє значення індексу, встановлене на початок календарного дня, в який здійснюється зміна розміру процентів за користування кредитом), збільшеному на один процентний пункт.

Проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються щомісяця, починаючи з 30 дня після дня проведення реструктуризації;

сплатити пеню за кожний день прострочення виконання грошового зобов`язання, передбаченого абзацами другим - четвертим цього підпункту, починаючи з дев`яностого дня після дня проведення реструктуризації, у розмірі половини облікової ставки Національного банку України;

оплачувати здійснення страхування, якщо такий обов`язок передбачений договором або договором іпотеки.

Зазначений у цьому підпункті перелік не поширюється на грошові зобов`язання позичальника перед поручителем або заставодавцем, що виникли у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника до дня проведення реструктуризації;

Відповідно до підпункту 7 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», - усі інші зобов`язання позичальника перед кредитором за договором, зобов`язання за яким реструктуризуються, не передбачені підпунктом 6 цього пункту, за результатами проведення реструктуризації вважаються погашеними.

Із вищевказаних вимог Закону вбачається, що ці правові норми регулюють питання погашення (припинення) зобов`язань позичальника перед кредитором за договором. Разом із цим, зобов`язання по відшкодуванню судових витрат виникає у особи внаслідок набрання законної сили відповідного рішення суду. При цьому, з матеріалів справи не вбачається жодних матеріально-правових чи процесуально-правових підстав або інших причин, з яких можна визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист в частині стягнення судового збору.

Отже, за встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині вимоги про визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи №293/787/16-ц, видані Черняхівським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь AT «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирського обласного управління AT «Ощадбанк» в рівних долях по 23 478,17 грн судового збору.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого судового рішення.

Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області від 07 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 17 січня 2023 року.

Головуючий

Судді