П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада2023 року м. Київ

Справа №755/20353/21

Апеляційне провадження №22-ц/824/8138/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Нежури В.А., Поліщук Н.В.

за участю секретарів Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва ухваленого під головуванням судді Арапіної Н.Є., 26 серпня 2022 року в м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про визнання транзакцій щодо переказу грошових коштів нечинними та зобов`язання повернути грошові кошти,

В С Т А Н О В И В

У грудні 2021 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила:

визнати транзакцію щодо переказу 20 жовтня 2021 року грошових коштів у розмірі 50000,00 гри з картки «Для виплат» № НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 AT КБ «ПриватБанк» не чинною та зобов'язати AT КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_1 , кошти у розмірі 50000,00 грн шляхом відновлення їх на картковому рахунку;

визнати транзакцію щодо переказу 20 жовтня 2021 року грошових коштів у розмірі 50251,26 грн з картки «Для виплат» № НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 AT КБ «Приватбанк» не чинною та зобов`язати AT КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_1 , кошти у розмірі 50251,26 грн шляхом відновлення їх на картковому рахунку;

визнати транзакцію щодо переказу 20 жовтня 2021 року грошових коштів у розмірі 100502,51 грн з картки «Для виплат» № НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 AT КБ «Приватбанк» не чинною та зобов`язати AT КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_1 , кошти у розмірі 100502,51 грн шляхом відновлення їх на картковому рахунку;

визнати транзакцію щодо переказу 20 жовтня 2021 року грошових коштів у розмірі 50000,00 грн з картки «Для виплат» № НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 AT КБ «Приватбанк» не чинною та зобов`язати AT КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_1 , кошти у розмірі 50000,00 грн шляхом відновлення їх на картковому рахунку;

визнати транзакцію щодо переказу 20 жовтня 2021 року грошових коштів у розмірі 50251,26 гри з картки «Для виплат» № НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 AT КБ «Приватбанк» на картку НОМЕР_3 АТ КБ «ПриватБанк» не чинною та зобов'язати AT КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_1 , кошти у розмірі 50251,26 грн шляхом відновлення їх на картковому

рахунку;

визнати транзакцію щодо переказу 20 жовтня 2021 року грошових коштів у розмірі 50251,26 грн з картки «Для виплат» № НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 AT КБ «Приватбанк» на картку НОМЕР_3 AT КБ «ПриватБанк» не чинною та зобов`язати AT КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_1 , кошти у розмірі 50251,26 грн шляхом відновлення їх на картковому рахунку;

визнати транзакцію щодо переказу 20 жовтня 2021 року грошових коштів у розмірі 50251,26 грн з картки «Для виплат» № НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 КБ «Приватбанк» на картку № НОМЕР_4 ПАТ КБ «ПриватБанк» не чинною та зобов`язати AT КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_1 , кошти у розмірі 50251,26 грн шляхом відновлення їх на картковому рахунку;

визнати транзакцію щодо переказу 20 жовтня 2021 року грошових коштів у розмірі 43216,08 грн з картки «Для виплат» № НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 AT КБ «Приватбанк» па картку НОМЕР_4 ПАТ КБ «ПриватБанк» не чинною та зобов`язати AT КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_1 , кошти у розмірі 43216,08 грн шляхом відновлення їх на картковому рахунку;

визнати операцію 20 жовтня 2021 року щодо встановлення кредитного ліміту у сумі 100000,00 грн за банківською карткою № НОМЕР_5 , рахунок № НОМЕР_6 договір №SAMDNWFC5 від 15 червня 2020 не чинною;

визнати транзакцію щодо переказу 20 жовтня 2021 року грошових коштів у розмірі 48000,00 грн з картки «Універсальна» № НОМЕР_5 , рахунок № НОМЕР_7 КБ «Приватбанк» на картку НОМЕР_5 AT КБ «ПриватБанк» не чинною та зобов`язати AT КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_1 , кошти у розмірі 48000,00 грн шляхом відновлення їх на картковому рахунку;

визнати транзакцію щодо переказу 20 жовтня 2021 року грошових коштів у розмірі 48000,00 грн з картки «Універсальна» № НОМЕР_5 , рахунок № НОМЕР_6 AT КБ «Приватбанк» на картку НОМЕР_8 AT КБ «ПриватБанк» не чинною та зобов`язати AT КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_1 , кошти у розмірі 48000,00 грн шляхом відновлення їх на картковому рахунку;

визнати транзакцію щодо переказу 20 жовтня 2021 року грошових коштів у розмірі 8700,00 грн з картки «Універсальна» № НОМЕР_5 , рахунок № НОМЕР_7 КБ «Приватбанк» на картку НОМЕР_5 AT КБ «ПриватБанк» не чинною та зобов`язати AT КБ «ПриватБанк» повернути ОСОБА_1 , кошти у розмірі 8700,00 грн шляхом відновлення їх на картковому рахунку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 серпня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про надання банківських послуг №SAMDNWFC5, відповідно до якого відповідачем було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_2 та видано банківську картку «Для виплат» № НОМЕР_1 . 15 червня 2020 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про надання банківських послуг №SAMDNWFC5, відповідно до якого відповідачем було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_6 та видано банківську картку «Універсальна» № НОМЕР_5 . 20 жовтня 2021 року з карткового рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я позивача було не санкціоновано знято грошові кошти у загальному розмірі 404723,63 грн. Крім того, 20 жовтня 2021 року з карткового рахунку № НОМЕР_6 , відкритого на ім`я позивача було не санкціоновано знято грошові кошти у загальному розмірі 105700,00 грн. Також 20 жовтня 2021 року невідомою особою було встановлено кредитний ліміт за договором №SAMDNWFC5 від 15 червня 2020 року у сумі 100000,00 грн за банківською карткою № НОМЕР_5 , рахунок № НОМЕР_6 .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про визнання транзакцій щодо переказу грошових коштів нечинними та зобов`язання повернути грошові кошти - задоволено частково.

Зобов`язано AT КБ «Приватбанк» повернути ОСОБА_1 , безпідставно списані 20 жовтня 2021 року з банківського/карткового рахунку № НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 50000, 00 грн шляхом їх відновлення на картковому рахунку № НОМЕР_2 .

Зобов`язано AT КБ «Приватбанк» повернути ОСОБА_1 , безпідставно списані 20 жовтня 2021 року з банківського/карткового рахунку № НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 50251, 26 грн шляхом їх відновлення на картковому рахунку № НОМЕР_2 .

Зобов`язано AT КБ «Приватбанк» повернути ОСОБА_1 , безпідставно списані 20 жовтня 2021 року з банківського/карткового рахунку № НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 100502, 51 грн шляхом їх відновлення на картковому рахунку № НОМЕР_2 .

Зобов`язано AT КБ «Приватбанк» повернути ОСОБА_1 , безпідставно списані 20 жовтня 2021 року з банківського/карткового рахунку № НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 50000, 00 грн шляхом їх відновлення на картковому рахунку № НОМЕР_2 .

Зобов`язано AT КБ «Приватбанк» повернути ОСОБА_1 , безпідставно списані 20 жовтня 2021 року з банківського/карткового рахунку № НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 50251, 26 грн шляхом їх відновлення на картковому рахунку № НОМЕР_2 .

Зобов`язано AT КБ «Приватбанк» повернути ОСОБА_1 , безпідставно списані 20 жовтня 2021 року з банківського/карткового рахунку № НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 50251, 26 грн шляхом їх відновлення на картковому рахунку № НОМЕР_2 .

Зобов`язано AT КБ «Приватбанк» повернути ОСОБА_1 , безпідставно списані 20 жовтня 2021 року з банківського/карткового рахунку № НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 50251, 26 гр шляхом їх відновлення на картковому рахунку № НОМЕР_2 .

Зобов`язано AT КБ «Приватбанк» повернути ОСОБА_1 , безпідставно списані 20 жовтня 2021 року з банківського/карткового рахунку № НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 43216, 08 грн шляхом їх відновлення на картковому рахунку № НОМЕР_2 .

Зобов`язано AT КБ «Приватбанк» повернути ОСОБА_1 , безпідставно списані 20 жовтня 2021 року з банківського/карткового рахунку № НОМЕР_6 грошові кошти у розмірі 48000, 00 грн шляхом їх відновлення на картковому рахунку № НОМЕР_6 .

Зобов`язано AT КБ «Приватбанк» повернути ОСОБА_1 , безпідставно списані 20 жовтня 2021 року з банківського/карткового рахунку № НОМЕР_6 грошові кошти у розмірі 48000, 00 грн шляхом їх відновлення на картковому рахунку № НОМЕР_6 .

Зобов`язано AT КБ «Приватбанк» повернути ОСОБА_1 , безпідставно списані 20 жовтня 2021 року з банківського/карткового рахунку № НОМЕР_6 грошові кошти у розмірі 8700, 00 грн шляхом їх відновлення на картковому рахунку № НОМЕР_6 .

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 5494, 24 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які доводять, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. А тому суд, враховуючи норми матеріального права, та встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, зокрема, несанкціоноване списання грошових коштів з рахунків позивача, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в цій частині.

Що стосується позовних вимог про визнання нечинними транзакцій щодо переказу коштів від 20 жовтня 2021 року та встановлення кредитного ліміту у розмірі 100000,00 грн, суд зазначив, що вказані позовні вимоги є некоректними, тому задоволенню не підлягають.

Не погодилось із вказаним судовим рішенням, в частині задоволення позовних вимог, AT КБ «ПриватБанк», представником Банку подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність та необґрунтованість рішення суду в цій частині, оскільки воно ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник відповідача вказує на те, що саме користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором.

До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операції та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку, ризик збитків несе банк.

В даному випадку позивач звернулась до банку та правоохоронних органів через 5 календарних днів після останньої оспорюваної транзакції.

Також вказує на те, що позивач до банку платника про повернення переказаних коштів до настання дат валютування не звертався. Тобто, позивач звернувся до банку платника вже після настання дати валютування.

Представник відповідача також звертає увагу на те, що будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що транзакції грошових коштів з рахунку позивача були здійснені не нею, у матеріалах справи не містяться.

Зокрема, аналіз виписки по рахунку та квитанції, які надані позивачем в якості доказів свідчать, що оспорюванні перекази коштів здійснені через Приват24 з правильним введенням ПІН-коду та авторизації платежів, будь-яких інших доказів позивач не надала.

Представник відповідача також зазначає, що в даному випадки всі операції по картці здійснені за допомогою правильного введення усіх необхідних реквізитів для виконання банком дистанційного розпорядження на переказ коштів , які відомі тільки власнику картки, а тому в такому випадку AT КБ «ПриватБанк» не має нести відповідальність за дану операцію.

При цьому, суд першої інстанції не надав будь-якої оцінки твердженням позивача про те, що у неї нема мобільного додатку Приват24, які не спростовують вищевикладеного, оскільки додатком можна користуватись з будь-якого електронного пристрою. Однак, на підтвердження відсутності встановленого додатку саме на момент вчинення оспорюваних транзакцій, будь-яких доказів позивач також не надала.

Також вказує на те, що жодних доказів, які б за наслідками розгляду заяви про вчинення кримінального правопорушення достеменно встановлювали факт здійснення шахрайських дій з картковими рахунками ОСОБА_1 , нею також не надано.

Таким чином, зазначені грубі порушення судом першої інстанції основоположних засад та принципів здійснення правосуддя, є беззаперечною підставою для скасування рішення у даній справі в частині задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити. В іншій частині рішення суду не оскаржується.

В письмових поясненнях представник ОСОБА_1 - адвокат Барабаш О.В. вказав на те, що посилання ПАТ КБ «ПриватБанк» на ту обставину, що позивач порушив Порядок , оскільки своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи зводяться виключно до припущень, що не мають доказового підтвердження. Відповідач в своїй апеляційній скарзі жодним чином не доводить того, що позивач втрачала та/або сприяла незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Натомість звернення позивача до банку та до правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно неї шахрайських дій, у сукупності свідчать про те, що у позивача була дійсно відсутня воля на вчинення такого перерахування, а банком не заперечено факту її звернення з вимогою про скасування цієї транзакції.

Таким чином, відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування доводів позивача, не довів, що позивач, як володілець та користувач картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяла у доступі до її карткового рахунку чи надала інформацію третім особам, що дало змогу ініціювати платіжні операції.

Представник позивача також вказує на те, що розгляд справи відбувався у порядку спрощеного провадження, відповідач був повідомлений належним чином та не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву разом з іншими доказами. Наразі відповідач просить долучити докази разом з письмовими поясненнями, однак не наводить об'єктивних причин, які перешкоджали надати зазначенні докази до суду першої інстанції, під час розгляду справи, а тому вважає, що в задоволенні вказаного клопотання слід відмовити.

В судовому засіданні представники позивача - адвокат Барабаш О.В. заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник позивача - адвокат Хитрова Л.В. підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просила її задовольнити.

Також представником відповідача в судовому засіданні 19 жовтня 2023 року було заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме флеш-накопичувача на якому зафіксовано розмову працівника Банку з позивачем з питань підтвердження щодо переведення коштів. Вказане клопотання представник позивача обгрунтовувала тим, що копія позовної заяви та копія ухвали суду про відкриття провадження надійшли на адресу Банку 22 лютого 2022 року, тобто на початку повномасштабного вторгнення, у зв`язку з чим вони були позбавлені можливості надати відзив на позовну заяву з відповідними доказами. Після того, як у них з`явилась технічна можливість, Банком було здійснено перевірку та виявлено запис розмови працівника Банку та ОСОБА_1 з приводу здійснення транзакцій з переводу коштів. Однак, вказаний запис було виявлено вже після ухвалення рішення судом першої інстанції. За таких умов, представник Банку просила визнати вказані причини неподання доказу до суду першої інстанції поважними, та долучити його до матеріалів справи і прослухати запис в судовому засіданні.

Представник позивача - адвокат Барабаш О.В. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вказаного клопотання.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї; докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів, вважає, що представником відповідача наведено обставини неможливості подання доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від банку, а тому з метою повного з`ясування обставин справи, вважає за необхідне долучити вказаний доказ до матеріалів справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що 02 серпня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про надання банківських послуг № SAMDNWFC5, відповідно до якого відповідачем було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_2 та видано банківську картку «Для виплат» № НОМЕР_1 (а.с. 11).

15 червня 2020 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про надання банківських послуг № SAMDNWFC5, відповідно до якого відповідачем було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_6 та видано банківську картку «Універсальна» № НОМЕР_5 (а.с. 12).

Як зазначала позивач в позовній заяві, 20 жовтня 2021 року з карткового рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я позивача було не санкціоновано знято грошові кошти у загальному розмірі 404723,63 грн (43216,08 грн +50 251,26 грн+ 50 251,26 грн+ 50 251,26 грн+50 000,00 грн +100 502,51 грн +50 251,26 грн+ 50 000,00 грн) (а.с. 11).

Крім того, 20 жовтня 2021 року з карткового рахунку № НОМЕР_6 , відкритого на ім`я позивача було не санкціоновано знято грошові кошти у загальному розмірі 105700,00 грн (9 700,00 грн +48 000,00 грн+ 48000,00 грн).

Також 20 жовтня 2021 року невідомою особою було встановлено кредитний ліміт за договором №SAMDNWFC5 від 15 червня 2020 року у сумі 100000,00 грн за банківською карткою № НОМЕР_5 , рахунок № НОМЕР_6

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала про незаконне списання з банківських карток/рахунків грошових коштів у загальному розмірі 549 423,63 грн.

На підтвердження позовних вимог позивач надала талон-повідомлення єдиного обліку №70833 від 25 жовтня 2021 року про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення ОСОБА_1 (а.с. 13), витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про відкриття кримінального провадження №0003060 за заявою ОСОБА_1 (а.с. 14), квитанції про зняття грошових коштів у загальному розмірі 549423,63 грн (а.с. 15-16).

Згідно з копією виписки по картці/рахунку № НОМЕР_9 № НОМЕР_2 від 25 жовтня 2021 року, протягом 20 жовтня 2021 року здійснено перекази грошових коштів у загальному розмірі на 444723, 63 грн. Кошти були переказані на картки ПриватБанку, одержувачу: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 11).

Згідно з копією виписки по картці/рахунку № НОМЕР_10 № НОМЕР_6 від 25 жовтня 2021 року, протягом 20 жовтня 2021 року збільшено кредитний ліміт - 100000,00 грн, збільшено кредитний ліміт - 110000,00 грн, та здійснено переказ коштів на карту ПриватБанку через додаток Приват24, одержувач: ОСОБА_3 . Загальний розмір переказу становить 109928, 00 грн, сума комісії 422/,00 грн (а.с. 12).

В судовому засіданні апеляційної інстанції було прослухано запис на флеш-накопичувачі, наданий представником відповідача, на якому зафіксовано комунікацію ОСОБА_1 та працівника Банку з питання підтвердження переведення коштів. Запис було здійснено 20 жовтня 2021 року, працівник Банку запитав ОСОБА_1 про здійснення переказу в розмірі 50000,00 грн з картки № НОМЕР_9 . Так, працівником Банку були задані запитання, зокрема, чи не телефонували їй нібито з банку з приводу блокування рахунків, здійснення підозрілих операції, тощо. ОСОБА_1 вказала, що переказ здійснює самостійно, паролі нікому і ніколи не передавала, людину, якій здійснює переказ знає особисто, це її подруга, яка попросила в неї кошти в борг, розуміє, що здійснює переказ з картки ПриватБанку та усвідомлює всі операції. Працівник Банку попросив ОСОБА_1 назвати певну інформацію (ідентифікація по персональним даним) для підтвердження операції переказу коштів, остання вказану інформацію надала, після чого платіж було підтверджено. При цьому, ОСОБА_1 попросила працівника Банку не блокувати картку, оскільки вона ще буде робити з неї перекази.

На другому звукозаписі, датованому 25 жовтня 2021 року, фіксується комунікація працівника Банку та ОСОБА_1 , з приводу несанкціонованого списання 20 жовтня 2021 року з її карток (для виплат та кредитної) грошових коштів на суму 445000,00 тис та 109927, 00 грн. ОСОБА_1 зазначила, що вона переказів з карток того дня не робила, та жодних дзвінків з Банку того дня також не було. Також зазначила, що на телефоні в неї не встановлений додаток Приват24, однак зазначила, що такий додаток встановлений у неї на ноутбуці. На запитання працівника Банку, ОСОБА_1 назвала певну інформацію (ідентифікація по персональним даним) та повідомила, що змін фінансового номеру телефону, PIN-кодів, логіну/паролю в Приват24 не змінювала, після чого працівник Банку повідомив, що картки будуть заблоковані та буде здійснено їх перевипуск, та вказав їй на необхідність подання заяви в поліції з приводу вчинення шахрайських дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», абзацу першого пункту 1 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» (далі - Положення № 705), користувач спеціального платіжного засобу зобов'язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення № 705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися.

Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705).

Пунктами 7, 8 розділу VI Положення № 705 визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16-ц, від 24 липня 2019 року у справі № 753/16954/16-ц, від 01 липня 2020 року у справі № 712/9107/18, від 21 квітня 2021 року у справі № 751/6050/18, від 07 липня 2021 року у справі № 370/476/16-ц, від 17 грудня 2021 року у справі № 263/3704/19.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч.1,2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З наведених обставин вбачається, що 02 серпня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про надання банківських послуг №SAMDNWFC5, відповідно до якого відповідачем було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_2 та видано банківську картку «Для виплат» № НОМЕР_1 . Також 15 червня 2020 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про надання банківських послуг №SAMDNWFC5, відповідно до якого відповідачем було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_6 та видано банківську картку «Універсальна» № НОМЕР_5 .

Позивач зазначала, що 20 жовтня 2021 року з карткового рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на її ім`я було не санкціоновано знято грошові кошти у загальному розмірі 404723,63 грн та з карткового рахунку № НОМЕР_6 у загальному розмірі 105700,00 грн.

Разом з цим, з матеріалів справи, зокрема, із запису на флеш-накопичувачі, який було надано представником відповідача, вбачається, що працівниками Банку були вчинені дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин переказу коштів з карткового рахунку № НОМЕР_2 (картка № НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 здійснених 20 жовтня 2021 року. А саме, в ході спілкування представника Банку з ОСОБА_1 , остання вказала, що переказ здійснює самостійно, паролі нікому і ніколи не передавала, людину, якій здійснює переказ знає особисто, це її подруга, яка попросила в неї кошти в борг, розуміє, що здійснює переказ з картки ПриватБанку та усвідомлює всі операції, надала згоду на підтвердження опереції щодо здійснення переказу, та попросила працівника Банку не блокувати картку, оскільки вона ще буде здійснювати перекази.

Таким чином, з наведеного вбачається, що фінансові операції з переводу коштів з картки ОСОБА_1 20 жовтня 2021 року були здійснені із правильним введенням ПІН-коду та реквізитів карти, та з власної ініціативи останньої.

Отже, відповідачем під час апеляційного перегляду рішення суду були надані докази, які безспірно підтверджують, що ОСОБА_1 сама ініціювала та здійснила переказ коштів із своїх карток 20 жовтня 2023 року.

За таких обставин, в процесі розгляду справи не встановлено вини відповідача у несанкціонованому знятті коштів з рахунків позивача та відповідно безпосереднього причинного зв'язку між правомірними діями та шкодою, тому відсутні підстави для задоволенняпозовних вимог позивача.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли свої підтвердження.

З урахуваннямнаведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про визнання транзакцій щодо переказу грошових коштів нечинними та зобов`язання повернути грошові кошти - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: В.А. Нежура

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 13 грудня 2023 року.