Справа № 206/932/22
Провадження № 2/206/29/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10.01.2023 Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Поштаренко О.В.

за участю секретаря Дерця В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області, відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про припинення обтяження,-

ВСТАНОВИВ:

14.03.2022 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулася представник ОСОБА_2 (адвокат Клименко Н.Л.) із позовом до ОСОБА_3 , треті особи: Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області, відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про припинення обтяження.

В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 29.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Білоконь Р.В., ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_1 , продала, а ОСОБА_5 (після укладення шлюбу - ОСОБА_6 ), ІПН НОМЕР_2 , купила квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належала продавцю на підставі Свідоцтва про право власності від 03.02.2003, посвідченого приватним, нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Камеко Т.П. (реєстр.№100), зареєстрованого в Реєстрі права власності на нерухоме майно. Витяг про реєстрацію від 10.10.2004 під № 5078437, реєстраційний номер 7920541. При посвідченні Договору купівлі-продажу, квартира за адресою: АДРЕСА_1 під забороною відчуження (арештом) згідно з довідкою, виданою з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна від 29.12.2004 року за №2263990, не перебувала. Вказаний договір купівлі-продажу був зареєстрований у КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 07.02.2005 року, реєстраційний номер: 7920541. У грудня 2021 року ОСОБА_2 , як власник житлового приміщення випадково з`ясувала, що на квартиру, що належить їй на праві приватної власності, накладено арешт. З відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18.12.2021, вбачається існування заборон відчуження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: №3603665, зареєстрований 15.08.2006, реєстратором - Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області. Тип обтяження: арешт нерухомого майна. Підстава обтяження - постанова, б/н, 29.03.2000, Відділ Державної виконавчої служби управління юстиції, зареєстровано по повідомленню Восьмої Дніпропетровської нотаріальної контори, об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 . Власник: ОСОБА_7 . Архівний запис: №56004-41 від 29.03.2000 (Дніпропетровська область); №3604567, зареєстрований 15.08.2006 року, реєстратором - Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області. Тип обтяження: арешт нерухомого майна. Підстава обтяження - постанова, б/н, 29.03.2000. Відділ Державної виконавчої служби управління юстиції, зареєстровано по повідомленню Восьмої Дніпропетровської нотаріальної контори, об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 . Власник: ОСОБА_8 . Архівний запис: №56004-41 від 29.03.2000 (Дніпропетровська область); №4919500, зареєстрований 07.05.2007 року, реєстратором - Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області. Тип обтяження: заборона (архівний запис). Підстава обтяження - постанова, б/н, 18.10.1999, Восьма Дніпропетровська нотаріальна контора, об`єкт обтяження: квартира, состав: цілий стан: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 . Власник: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Власник: ОСОБА_7 , Архівний номер: 2022617DNIPER1, Архівна дата:29.10.1999, Дата виникнення: 29.10.1999, № реєстру: 14416-42, внутр. під №ЕС012АЗЕ2ВТ05С2А845В, коментарій: 279. Як відомо Позивачу, та вбачається з тексту Договору купівлі-продажу, колишньому власнику спірного нерухомого майна - ОСОБА_10 квартира належала на підставі Свідоцтва про право власності від 03.02.2003, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Камеко Т.П. зазначене Свідоцтво було видано на підставі Акту про проведення прилюдних торгів з реалізації житлового приміщення. Першочергово спірне нерухоме майно належало ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва про право власності на житло. Таким чином, обтяження нерухомого майна було зареєстровано на чуже майно після подвійного відчуження, право на яке виникло після накладення обтяження. Тобто, очевидним є порушення права власності Позивача. Крім того, згідно з ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.01.2004 по справі під №2-89/2000, у провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська с 27 вересня 1999 року перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про стягнення боргу. Під час розгляду справи, судом були прийняти міри по забезпеченню позову. Ухвалою від 18.10.1999 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 . У зв`язку з тим, що 05.05.2000 по цивільній справі було винесено рішення, заяву ОСОБА_4 вирішено задовольнити та ухвалу від 18.10.1999 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , скасовано. Отже, враховуючи вимоги законодавства, а саме те, що позивач, який є власником майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких умов право власності Позивача на арештоване майно є абсолютним, та на даний час абсолютно порушеним через неможливість у будь-який спосіб здійснювати це право. З урахуванням викладеного просили скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу серія ВВО №195763, реєстр. №124, від 29.12.2004, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Білоконь Р.В., зареєстроване в КП «ДМБТІ» 07.02.2005 року, р/н 7920541 (а.с. 1-6)

Ухвалою суду від 01.04.2022 справу прийнято до свого провадження та призначено справу до судового розгляду в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання на 04.05.2022 (а.с.24).

Ухвалою суду від 21.06.2022 в підготовчому судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено, витребувано докази викладені у клопотанні (а.с. 48-49).

У підготовче засідання призначене на 20.12.2022 сторони не з`явилися, того ж дня представник позивача ОСОБА_1 через канцелярію суду надала заяву, в якій просила закрити підготовче засідання по справі та призначити її до розгляду по суті (а.с.74)

Ухвалою суду від 20.12.2022, підготовче провадження у справі було закрито та призначено до розгляду по суті 10.01.2023 (а.с.76)

У судове засідання 10.01.2023 сторони не з`явились. Про день та час слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно, про причини не явки суду не повідомили. На адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Клименко Н.Л. про розгляд справи за її відсутністю та відсутності позивача, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце слухання справи повідомлялася, судом відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомила, у встановлений судом строк відзиву на позов не надала. В матеріалах справи наявне поштове повідомлення про отримання судової повістки-виклику до судового засідання відповідачкою ОСОБА_3 , в якому міститься наявний підпис останньої. Таким чином відповідачу достеменно відомо про розгляд справи (а.с.26).

Згідно з п.п.6,7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч.2ст.191 ЦПК України.

Згідно з ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зважаючи на належне сповіщення сторін, строку розгляду справи та достатність матеріалів справи, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положеннямст.223 ЦПК України.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце слухання справи повідомлялися належним чином.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

На вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення, тобто 10.01.2023.

Суд, дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України гарантовано право кожної особи, в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, зокрема це може бути письмовими доказами.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого 23.11.2005 Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_11 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 23 липня 2005 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 232. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини ОСОБА_6 . (а.с.18).

29.12.2004 ОСОБА_5 придбала у ОСОБА_4 , квартиру по АДРЕСА_1 , загальною площею 44,8 кв., що підтверджується договором купівлі-продажу від 29.12.2004 посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Білоконь Р.В., зареєстрований в реєстрі за № 124 (а.с.7-8).

Згідно з технічним паспортом, договору купівлі продажу встановлено, що ОСОБА_5 у ОСОБА_4 була придбана квартира АДРЕСА_2 (а.с. 14-16).

Відповідно до Витягу з реєстру правочинів під № 603812 від 29.12.2004 виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Білоконь Р.В., здійснено реєстрацію правочину під № 425250, на підставі Договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , відчужувач ОСОБА_4 , набувач ОСОБА_5 (а.с.9).

07.02.2005 право приватної власності на квартиру під АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу ВВО № 195763 реєстр -124 від 29.12.2004, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Білоконь Р.В., про що свідчить витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданий Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 6429363 від 07.02.2005 (а.с.10).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 291163675 від 18.12.2021, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, ВВО №195763 реєстр 124, 29.12.2004, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Білоконь Р.В. (а.с.11).

Відповідно до відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, міститься тип обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3603665, зареєстровано: 15.08.2006 13:00:05 за №3603665 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області, 49102, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 14,; підстава обтяження: постанова, б/н, 29.03.2000, Відділ Державної виконавчої служби управління юстиції, зареєстровано повідомленню 8 Дніпропетровської ДНК; об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_7 , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний запис № 56004-41 від 29.03.2000 (Дніпропетровська область), заявник: Обласний державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області, тип обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3604567, зареєстровано: 15.08.2006 15:08:26 за №3604567 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області, 49102, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 14,; підстава обтяження: постанова, б/н, 29.03.2000, Відділ Державної виконавчої служби управління юстиції, зареєстровано повідомленню 8 Дніпропетровської ДНК; об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_8 , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний запис №56004-41 від 29.03.2000 (Дніпропетровська область), заявник: Обласний державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області, тип обтяження заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 4919500, зареєстровано: 07.05.2007 17:21:06 за №4919500 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області, 49102, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 14,; підстава обтяження: постанова, б/н, 18.10.1999, Восьма дніпропетровська нотконотра, об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 2022617DNIPER1, архівна дата: 29.10.1999, дата виникнення: 29.10.1999, № реєстру: 14416-42, внут. № ЕС012А3Е2ВF05C2A845B, коментарій: 279. (а.с.12-13)

Відповідно до ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.01.2004, яке набрало законної сили 21.01.2004, скасовано ухвалу суду від 18.10.1999 про накладення арешту на приватизовану квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 (а.с.17). На виконання ухвали суду від 21.06.2022 начальником відділу Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надано інформацію, щодо Відомостей з Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано три записи про обтяження за номерами 3603665, 3604567, 4919500. Реєстраційний номер обтяження 3603665 був внесень на підставі постанови б/н від 29.03.2000 винесену Відділом державної виконавчої служби; Реєстраційний номер обтяження 3604567 був внесень на підставі постанови б/н від 29.03.2000 винесену Відділом державної виконавчої служби; Реєстраційний номер обтяження 4919500 був внесень на підставі постанови б/н від 18.10.1999, Восьма Дніпропетровська ноткантора. Будь-які документи, стосовно обтяження/арешту нерухомого майна об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 до Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за період 1999-2000 роки не передавалось та у Відділі не перебуває (а.с.57).

Відповідно до відповіді від 05.10.2022 під № 423/01-16 складеної завідувачем Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори Небосенко О. наданої на виконання ухвали суду від 21.06.2022, встановлено, що 22.10.1999 до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори надійшла Постанова Самарського райсуду від 18.10.1999 про накладення арешту на кв. АДРЕСА_2 , зареєстрована за номером АДРЕСА_3 ; ОСОБА_3 - ОСОБА_9 та за даними Реєстру для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна та арештів, накладених судовими та слідчими органами на цей час арешт не знятий. Згідно з Номенклатурою справ Восьмої ДНК на 1999 рік строк зберігання наряду №11- 3 «Розпорядження про накладення та зняття заборони відчуження житлового будинку (арешту)» складає 3 роки (а.с.62).

Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Камеко Т.П. від 03.10.2022 за вх.№ 29/01-16 на виконання ухвали суду від 21.06.2022 надано завірену належним чином копію Акту про проведення прилюдних торгів з реалізації житлового приміщення від 03.02.2003, відповідно до якого встановлено наступне. Дніпропетровською філією спеціалізованого державного підприємства «Укрспецюст» Міністерства юстиції України (ліцитатор Луканов Ігор Михайлович) відповідно до договору № 040647-39/210 від 09.12.2002, укладеному з відділом Державної виконавчої служби Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, наказу Міністерства юстиції України від 27.10.1999р. № 68/5 «Про затвердження тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна», зареєстрованого в Міністерстві юстиції 02.11.1999р. за № 745/4038, в приміщенні Дніпропетровської філії спеціалізованого державного підприємства «Укрспецюст» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе, 27 проведено продаж з прилюдних торгів 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Придніпровською ГРЕС, на підставі розпорядження керівника органу приватизації Придніпровської ГРЕС від 15.04.1999р. № 2332, та зареєстрованого в Дніпропетровському інвентарбюро в реєстровій книзі за № 504л-1393-251. Продаж вищезазначеного квартири АДРЕСА_2 здійснено відповідно виконавчого листа № 2-89, виданого 27.03.2000 Самарським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 18715,41грн. та виконавчого листа № 2-89, виданого 27.03.2000 Самарським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 7217,41грн., та акту опису і арешту майна, складеного 26 жовтня 2000 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська Приновой С.Г. Вартість квартири АДРЕСА_2 згідно висновку експертизи складає 21640 гривень, загальна площа вказаних приміщень складає 44,30 кв.м. В торгах приймали участь покупці: 1. ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 , паспорт НОМЕР_4 , виданий 22.03.1999 Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, код НОМЕР_5 . 2. ОСОБА_12 , АДРЕСА_5 , НОМЕР_6 , виданий 03.06.1997р. Індустріальним РВ УМВС України в Дніпропетровській області, код НОМЕР_7 . Початкова ціна реалізації квартири АДРЕСА_2 21640 грн. (двадцять одна тисяча шістсот сорок грн.). Остаточна ціна реалізації склала 21700 грн., яка внесена повністю переможцем торгів ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , на розрахунок Спеціалізованого державного підприємства «Укрспецюст». Цей акт складено у трьох примірниках, один з яких видається переможцю ОСОБА_4 , другий боржникам - ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , третій - залишається у виконавчому провадженні відділу Державної виконавчої служби Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська. (а.с. 66).

Згідно з відповідями наданими завідувачем Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області Топонарь І.В. від 22.09.2022 під № 1125/01-21 та від 30.12.2022 під 1682/01-21 на звернення позивача ОСОБА_2 щодо скасування обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 та на виконання ухвали суду від 21.06.2022, встановлено наступне. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 291163675 від 18.12.2021 - відомостей з Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що заборона відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , була накладена та зареєстрована в Реєстрі державної нотаріальної контори для реєстрації заборон жилих будинків (частин будинків) та квартир в багатоквартирному будинку (на паперовому носії) 29.10.1999 року державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори. Таким чином, 29.03.2000 заборона відчуження квартири була перенесена в новостворений електронний реєстр, як архівний запис № 56004-41, та 15.08.2006 в оновлену електронну базу даних до Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - підстава обтяження: постанова б/н 18.10.1999 Восьма дніпропетровська нотконтра, архівний запис: № 56004-41 від 29.10.1999 дата виникнення: 21.04.1993. Наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису від 15.08.2006 про ніби то накладання Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області арешту на нерухоме майно не відповідає дійсності. Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області будь-які записи про накладання заборон до Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, не вносилися як в 29.10.1999, так і 15.08.2006. Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області фізично не міг здійснити запис про накладання заборони відчуження будинку в АДРЕСА_1 , оскільки не мав жодної інформації про даний об`єкт нерухомості, його власників або наявність будь яких заборон відчуження (арештів) на квартиру. Будь-яких документів або відомостей, стосовно накладеної 29.10.1999 заборони відчуження квартири АДРЕСА_2 , Державний нотаріальний архів ніколи не отримував, тому не володів і не володіє інформацією стосовно вищевказаного нерухомого майна. Восьма дніпровська (дніпропетровська) державна нотаріальна контора є діючою нотаріальною конторою, будь-які Реєстри для реєстрації заборон (арештів) відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна, Алфавітні книги обліку про накладання заборон (арештів) на майно, а також будь-які інші документи щодо обтяжень на нерухоме та рухоме майно та внесення записів в Єдиний реєстр заборон на зберігання до Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області не передавала. (а.с. 67-69,84-86).

Суд, вирішуючи позовні вимоги по суті, виходить з наступного.

Так, статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976р. №6 (в редакції від 30.06.1978р. №5) надані роз`яснення, що вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Нормами частин 1 та 2 ст.321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати скасування заборон в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно зі ст.55 ЗУ «Про нотаріат» (в редакції 1993 року, чинної на час відчуження квартири), угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, які підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється. При посвідченні угод про відчуження або заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна.

Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як встановлено судом, згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна датою виникнення запису заборони відчуження на вказане майно є - 15.08.2006 року та 07.05.2007 (а.с.17).

На час виникнення вказаного запису заборони відчуження, порядок внесення заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, унесення (одержання) інформації до (з) нього регламентувався Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затверджений Наказом Міністерства юстиції України 09.06.1999 №31/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 червня 1999 р. 3aN 364/3657 (далі-Положення). Відповідно до пункту 1.5 Положення, реєстраторами Реєстру заборон були, крім інших, державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з Адміністратором і мають повний доступ до Реєстру заборон через комп`ютерну мережу. Пунктом 2.1 Положення передбачено, що підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом - Реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

При цьому, відповідно до пункту 2.6 до Реєстру заборон уносяться такі відомості про обтяження: дані про підстави виникнення обтяження: назва документа, його номер та дата, повне найменування органу, що накладає обтяження; дані про особу, щодо майна якої встановлено обтяження; дані про об`єкт обтяження: ідентифікаційні номери об`єкта нерухомого майна та відомості про його місцезнаходження.

Пунктом 2.7 Положення передбачено, що реєстратор після реєстрації обтяження об`єкта нерухомого майна виготовляє два примірники витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, один з яких протягом двох робочих днів надсилає на адресу особу, яка подавала відповідну заяву чи постанову, а другий залишає у своїй справі. Відповідно до Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотеки та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 року за № 1844/5, усі відомості, зокрема, з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна переносяться до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За результатом перенесення записів щодо об`єкта нерухомого майна, наявних у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотеки, державний реєстратор робить у відповідних реєстрах відмітку про перенесення відомостей таких записів.

Так, згідно зі ст. 35 Закону України «Про нотаріат» державні нотаріуси в державних нотаріальних архівах видають дублікати і засвідчують вірність копій і виписок з документів, які зберігаються в справах цих архівів.

Згідно із законодавством України, що діяло період 1992-2010 років, повноваженнями з накладання та зняття заборон (арештів) нерухомого та рухомого майна були наділені тільки державні нотаріуси державних нотаріальних контор за місцем знаходження такого майна. У період 1999 року не існувало електронної бази накладених заборон (арештів повідомлення банків та ухвали судів про накладання заборон (арештів) відчуження на рухоме та нерухоме майно надсилалися до відповідних державних нотаріальних контор, відповідно до територіального поділу м. Дніпропетровська на райони. При надходженні до відповідної державної нотаріальної контори Повідомлення банку (Ухали суду) про накладання заборони на майно, державний нотаріус нотаріальної контори вносив запис про заборону (арешт) до Реєстру державної нотаріальної контори для реєстрації заборон жилих будинків (частин будинків) та квартир в багатоквартирному будинку, а також арештів(заборони) накладених судовими та слідчими органами, та одночасне вносився запис в Алфавітну книгу накладених заборон. Згідно з наказом Міністерства Юстиції України № 41/5 від 27.05.1997, створено Єдиний Реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - єдину комп`ютерну базу даних України, в яку всі державні нотаріальні контори України мали перенести всю інформацію про накладені заборони і арешти з паперових носіїв.

Так, реєстри державних нотаріальних контор для реєстрації заборони відчуження жилих будинків (частин будинків) та квартир в багатоквартирному будинку житлово- будівельного колективу індивідуальних забудовників, а також арештів (заборони) накладених судовими та слідчими органами та з Алфавітних книг накладених заборон, також одночасно вносилися і до електронної бази даних.

Наказом Міністерства юстиції України від 18 серпня 2004 року № 85/5 «Про внесення змін та доповнень до деяких нормативно-правових актів Міністерства юстиції України, зареєстрованим в МЮ України 18.08.2004 за № 10210/9619, Державному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було доручено здійснити заходи щодо створення програмного забезпечення Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, яке б відповідало новим сучасним стандартам збереження та захисту інформації та доручено забезпечити належне перенесення бази даних електронного Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна до нової бази даних. Перенесення інформації з бази даних раніше створеного прикладного програмного забезпечення Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (база даних раніше створеного електронного реєстру протягом 1997-2000) до бази даних нового прикладного програмного забезпечення (база даних модернізованого реєстру) здійснювалося частинами нотаріальними конторами за окремими нотаріальними округами.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 291163675 від 18.12.2021 - відомостей з Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, заборона відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , була накладена та зареєстрована в Реєстрі державної нотаріальної контори для реєстрації заборон жилих будинків (частин будинків) та квартир в багатоквартирному будинку (на паперовому носії) 29.10.1999 року державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори. Таким чином, 29.03.2000 аборона відчуження квартири була перенесена в новостворений електронний реєстр, як архівний запис № 56004-41, та 15.08.2006 в оновлену електронну базу даних до Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - підстава обтяження: постанова б/н 18.10.1999 Восьма дніпропетровська нотконтра архівний запис: № 56004-41 від 29.10.1999, дата виникнення: 21.04.1993. Проте як вбачається з відповідей наданих завідувачем Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області Топонарь І.В. від 22.09.2022 під №1125/01-21 та від 30.12.2022 під 1682/01-21з, наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису від 15.08.2006 про ніби то накладання Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області арешту на нерухоме майно не відповідає дійсності, оскільки державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області будь-які записи про накладання заборон до Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, не вносилися ні 29.10.1999, як і в 15.08.2006 також.

Отже, державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області не міг здійснити запис про накладання заборони відчуження будинку в АДРЕСА_1 , оскільки не мав жодної інформації про даний об`єкт нерухомості, його власників або наявність будь яких заборон відчуження (арештів) на квартиру. Окрім того, як встановлено судом із вищенаведеної відповіді завідувача Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області Топонарь І.В., Восьма дніпровська (дніпропетровська) державна нотаріальна контора є діючою нотаріальною конторою, будь-які Реєстри для реєстрації заборон (арештів) відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна, Алфавітні книги обліку про накладання заборон (арештів) на майно, а також будь-які інші документи щодо обтяжень на нерухоме та рухоме майно та внесення записів в Єдиний реєстр заборон на зберігання до Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області не передавала.

Відповідно до інформації наданої начальником відділу Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) наданої на підставі ухвали Самарського районного суду м. дніпропетровська від 21.06.2022, встановлено, що будь-які документи, стосовно обтяження/арешту нерухомого майна об`єкт обтяження: квартира за адресою: АДРЕСА_1 до Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за період 1999-2000 роки не передавалось та у Відділі не перебуває (а.с.57).

Згідно з Актом про проведення прилюдних торгів з реалізації житлового приміщення від 03.02.2003, проведений продаж з прилюдних торгів 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності. Вказаний продаж вищезазначеної квартири здійснено на піставі виконавчого листа № 2-89, виданого 27.03.2000 Самарським районним судом м. Дніпропетровська та акту опису і арешту майна, складеного 26 жовтня 2000 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська Приновой С.Г., про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_3 , заборгованості. Переможцем вказаних торгів була ОСОБА_4 , яка в подальшому, а саме в 2004 році здійснила продаж вказаної квартири ОСОБА_13 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 29.12.2004 (а.с.7-8).

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що підстави які слугували накладенню обтяження на вищевказане нерухоме майно, наразі перестали існувати, оскільки згідно з актом про проведення прилюдних торгів з реалізації житлового приміщення від 03.02.2003 здійснено продаж вищезазначеної квартири на підставі відповідно виконавчого листа № 2-89, виданого 27.03.2000 Самарським районним судом м. Дніпропетровська, а відтак обтяження у вигляді заборони відчуження вказаного нерухомого майна вказує на формальність арешту, а не наявність мети, з якою він повинен накладатися.

За таких умов право власності Позивача на арештоване майно є абсолютним, та на даний час є абсолютно порушеним через неможливість у будь-який спосіб здійснювати це право.

За змістом ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в цивільному процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основних свобод людини, кожна сторона має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 11 листопада 2014 року (справа № 21-357а14), наявність в Єдиному реєстрі заборон запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте. Доречно зазначити, що аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 19.05.2015 р. (справа № 21-121а15).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21), окремо звертав увагу на те, що «Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.»

Виходячи з того, що предметом заявленого позову по справі є усунення перешкод у здійсненні права власності на житловий будинок, що належить Позивачу, шляхом припинення обтяження, то у даному випадку доказуванню підлягають наявність права власності позивача, наявність порушення такого права та незаконність обмеження позивача у здійсненні права власності.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року у справі № 125/2625/17 (провадження № 61-4819св19) зроблено висновок, зокрема, щодо застосування статті 391 ЦК України та вказано: "зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав".

Відповідно до постанови ВС від 19.02.2021р. у справі № 643/12369/19, арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна, тоді як заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна - це перешкода у вільному розпорядженню майном.

У постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 125/702/17 (провадження № 61-48842св18) визначено, що за змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. При цьому обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права.

Вказана судова практика є сталою, що підтверджується постановами Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі № 543/253/16-ц (провадження № 61-18491св20), від 03 листопада 2021 року у справі № 125/2053/18 (провадження № 61-18916св20).

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зроблено висновок, що «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано». Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

З огляду на викладене, суд приходить висновку, що через наявність обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу від 29.12.2004, права позивача порушуються, внаслідок чого вона не має змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а тому права позивача підлягають судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування обтяження майна, а відтак позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, керуючись: ст.ст. 10-13, 76-81, 89, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Цивільний позов представника адвоката Клименко Н.Л., яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області, відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про припинення обтяження задовольнити в повному обсязі.

Скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу серія ВВО №195763, реєстр. №124, від 29.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Білоконь Р.В., зареєстроване в КП «ДМБТІ» 07.02.2005 року, р/н 7920541, зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження №3603665, зареєстрований 15.08.2006 року, реєстратором - Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області. Тип обтяження: арешт нерухомого майна. Підстава обтяження - постанова, б/н, 29.03.2000, Відділ Державної виконавчої служби управління юстиції, Зареєстровано по повідомленню 8 Дніпропетровської ДНК, об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 . Власник: ОСОБА_7 . Архівний запис: №56004-41 від 29.03.2000 (Дніпропетровська область);

реєстраційний номер обтяження №3604567, зареєстрований 15.08.2006 року, реєстратором - Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області. Тип обтяження: арешт нерухомого майна. Підстава обтяження - постанова, б/н, 29.03.2000, Відділ Державної виконавчої служби управління юстиції, Зареєстровано по повідомленню 8 Дніпропетровської ДНК, об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_1 . Власник: ОСОБА_8 . Архівний запис: №56004-41 від 29.03.2000 (Дніпропетровська область);

реєстраційний номер обтяження №4919500, зареєстрований 07.05.2007 року, реєстратором - Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області. Тип обтяження: заборона (архівний запис). Підстава обтяження - постанова, б/н, 18.10.1999, Восьма дніпропетровська нотконтора, об`єкт обтяження: квартира, склад: ціле, стан: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 . Власник: ОСОБА_8 . Власник: ОСОБА_7 . Архівний номер: 2022617DNIPER1, Архівна дата: 29.10.1999, Дата виникнення: 29.10.1999, № реєстра: 14416-42, внутр.№ЕС012А3Е2ВF05С2А845В, коментар: 279. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Поштаренко