ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 130/2103/22

провадження № 61-13722св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач -ОСОБА_1 ,

відповідач - приватне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 травня 2023 року в складі судді Заярного А. М. та постанову Вінницького апеляційного суду від 17 серпня 2023 року в складі колегії суддів: Денишенко Т. О., Голоти Л. О., Копаничук С. Г.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» (далі - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») про захист прав споживачів, стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 25 лютого 2022 року близько 16.00 години на автодорозі «М-21» поблизу с. Українське Барської територіальної громади Жмеринського району Вінницької області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участі транспортних засобів марки «Hyndai Azera», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та марки «Hyndai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під його керуванням.

Одразу після ДТП його учасники зателефонували до обслуговуючих страхових компаній з метою повідомлення про подію страхового випадку, однак за вказаними у його договорі добровільного страхування від 12 серпня 2021 року номерами ніхто не відповідав. З метою фіксування ДТП він з особистого телефону зателефонував на номер телефону спецлінії поліції «102», проте йому було повідомлено про неможливість прибуття працівників патрульної поліції через завантаженість та участь у критичних заходах у зв`язку із військовим вторгненням російської федерації, яке почалося 24 лютого 2022 року. Поліцейські запропонували урегулювати наслідки ДТП між водіями у добровільному порядку. За таких обставин учасники ДТП вирішили розійтися за взаємною згодою.

26 квітня 2022 року він подав страховику заяву про настання події, що має ознаки страхового випадку, разом з іншими документами, що підтверджують пошкодження його транспортного засобу, та додаткові пояснення від 26 квітня 2022 року щодо обставин ДТП, строків звернення з повідомленням про відшкодування. Однак листом від 09 червня 2022 року відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування з підстав невиконання ним обов`язків страхувальника, ненадання ним передбачених умовами договору страхування документів.

Вважаючи таку відмову страховика незаконною, вказав, що будь-яких навмисних дій, спрямованих на настання страхового випадку, не вчиняв, надав відповідачу усі необхідні документи на підтвердження ДТП та розміру завданих збитків; телефонував страховику одразу після ДТП, викликав поліцію на місце пригоди, проте страховик безпідставно відмовив у проведенні страхового відшкодування.

З огляду на зазначене та з урахуванням визначеної сторонами договору страхування франшизи, позивач просив суд стягнути з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на свою користь 106 370,60 грн страхового відшкодування.

Короткий зміст ухвалених у справі судових рішень

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 17 серпня 2023 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Установивши, що факт ДТП, на який посилається позивач, не зафіксований належним чином, і страхувальник не викликав на місце ДТП ні представника страховика, ні працівників поліції, та не скористався правом складення європротоколу, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, дійшов висновку, що у зв'язку із невиконання умов договору страхування ОСОБА_3 як водій застрахованого транспортного засобу позбавив відповідача можливості установити факт настання страхового випадку, його обставини, а отже установити достатні підстави для здійснення страхового відшкодування. При цьому ОСОБА_1 не надав на підтвердження своєї позиції належних, допустимих доказів щодо перешкод у вигляді непереборної сили, які б заважали йому виконати умови договору добровільного страхування наземного транспорту.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

У вересні 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просив їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постановах Верховного Суду: від 17 травня 2022 року в справі № 569/6553/20, від 25 листопада 2020 року в справі № 444/3259/18, від 26 березня 2018 року в справі № 916/4613/15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідальність заявника як страхувальника була застрахована згідно із договором добровільного страхування на умовах повного КАСКО, укладення якого передбачає у собі гарантію захисту особи у вигляді відшкодування будь-якої шкоди страховиком при виникненні непередбачуваної ситуації з автомобілем. Укладаючи відповідний договір на таких умовах та сплачуючи відповідний (збільшений у порівнянні з полісом обов`язкового страхування автотранспортних засобів) страховий платіж, заявник розраховував на гарантію відшкодування страховиком збитків за страховим випадком. Однак, як страховик, так і суди попередніх інстанцій нівелювали гарантії інституту страхування та позбавили страхувальника коштів, які страховик зобов`язаний був йому сплатити.

Страхувальник у передбаченому законом та договором страхування порядку повідомляв страховика про страховий випадок, проте телефон страховика не працював, що позбавило позивача можливості здійснити своєчасне інформування страхової компанії про ДТП.Крім того, за офіційним повідомленнями Національної поліції України від 24 лютого 2022 року у випадку ДТП необхідно було фотографувати машини і пошкодження та швидко прибирати їх з дороги.Обставини та факт ДТП під час розгляду справи по суті підтвердили свідки цих подій. Таким чином, учасники ДТП жодним чином не позбавили страховика можливості дізнатися чи є вказана подія страховим випадком, а отже у останнього були відсутні правові підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування.

У жовтні 2023 року відповідач подав відзив на касаційну скаргу, мотивований незгодою із її доводами та законністю й обґрунтованістю оскаржуваних судових рішень.

В обґрунтування доводів відзиву заявник вказав, що позивач у касаційній скарзі безпідставно вказав про деліктність спірних правовідносин та зазначив відповідне нормативно-правове обґрунтування, не врахувавши, що між спірні правовідносини виникли на підставі укладеного між сторонами договору страхування.

Не зважаючи на неприбуття патрульної поліції на місце ДТП, страхувальник мав передбачений договором страхування та Правилами дорожнього руху України (далі - ПДР) обов`язок прибути до найближчого поста або органу поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему ДТП та поставивши підписи під нею.

Водночас безпідставними є посилання позивача на форс-мажорні обставини, оскільки вони не мають преюдиційного xapaктера, i при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести ix наявність не тільки самих по собі, але i те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

У листопаді 2023 року позивач подав відповідь на відзив.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 05 жовтня 2023 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2023 справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

12 серпня 2021 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» як страховиком та ОСОБА_1 як страхувальником був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 487/21-Тз/В (далі - договір страхування, договір), а саме автомобіля «Hyndai Tucson», 2021 року випуску.

У вказаному договорі сторони погодили його умови, зокрема, перелік страхових ризиків (пункт 22.2. договору), права та обов`язки сторін (розділ 24 договору), дії страхувальника у разі настання страхового випадку (розділ 25 договору), перелік речей та документів, які підтверджують факт настання страхового випадку і розмір збитків (розділ 26 договору), виключення із страхових випадків і обмеження страхування, причини відмови у виплаті страхового відшкодування (розділ 28 договору).

Відповідно до підпункту 24.2.12. договору страхувальник зобов`язаний вжити усіх заходів для забезпечення страховику можливості скористатися правом вимоги до особи, винної у виникненні збитків (за наявності такої ).

Згідно з підпунктом 25.1. пункту 25 договору у разі настання передбаченої у пункті 22.2. події, страхувальник зобов`язаний, зокрема: негайно, але не пізніше двох годин, повідомити про настання події компетентні органи, страховика або його представника за номерами телефону, вказаними у договорі, а також викликати відповідні компетентні органи. У разі якщо при настанні події зазначене повідомлення здійснити неможливо, страхувальник (або його представник чи правонаступник) повинен довести це документально; при ДТП діяти у відповідності до пунктів 2.10, 2.11 Правил дорожнього руху; надати страховику можливість провести розслідування обставин страхової події, надати йому докладну та достовірну інформацію (у т. ч. таку, яка являє собою комерційну таємницю), що стосується цього питання.

Пунктом 26.1. договору передбачено, що для підтвердження настання страхового випадку та визначення розміру завданих збитків страхувальник зобов`язаний протягом 10 робочих днів з моменту повідомлення страховика про страховий випадок надати страховику передбачений пунктом 26 договору перелік речей та документів, які підтверджують настання страхового випадку, залежно від ризику настання та розмір збитків, серед яких, зокрема, у разі настання страхової події за ризиком «Збитки внаслідок ДТП» зазначені: копія схеми місця ДТП, підписана учасниками ДТП та поліцейським; оригінал протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно водія застрахованого ТЗ, якщо таке адміністративне правопорушення мало місце; копію протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно іншого учасника (пункт 26.1.3.).

Згідно із пунктом 26.5. договору у випадку ДТП при наявності іншого учасника ДТП (окрім застрахованого ТЗ), страхувальник (водій застрахованого ТЗ) зобов`язаний повідомити компетентні органи (зокрема органи поліції) про подію та діяти відповідно до пунктів Правил дорожнього руху. При цьому у випадку оформлення ДТП шляхом складання спільно з іншим учасником ДТП повідомлення про ДТП встановленого зразка («європротокол») відповідно до пункту 2.11. Правил дорожнього руху страхове відшкодування сплачується у розмірі збитку, за вирахуванням установленої згідно із розділом 12 договору франшизи по відповідному страховому ризику, але не більше ніж 50 000,00 гривень.

Відповідно до пункту 27.2. договору страхове відшкодування сплачується страхувальнику тільки після того як повністю будуть встановлені причини та розмір збитку, надані усі документи та речі, які підтверджують факт настання страхового випадку та розмір збитків. Страхувальник зобов`язаний надати страховику усі необхідні документи та речі, що підтверджують причини та розмір збитку, перелік яких наведений у розділі 26 договору. Ненадання вказаних документів та речей у встановлені пунктом 26.1. договору строки дає страховику право відмовити у виплаті страхового відшкодування як у цілому, так і в частині збитку, не підтвердженій такими документами.

Згідно із листом Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області від 22 квітня 2022 року № 1988/214/01-20222 25 травня 2022 року близько 16.00 години до відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області зі спецлінії «102» ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення про ДТП без потерпілих на автодорозі М-21 поблизу с. Українське Копайгродської СТГ Жмеринського району за участі автомобілів «Hyndai Azera», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «Hyndai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Це повідомлення було зареєстроване у поліції в установленому порядку. Заявницею за цим повідомленням було зазначено, що приїзду поліції не потребується, ДТП водії самі оформлять за допомогою європротоколу.

Відповідно до листа-відповіді Головного управління Національної полії у Вінницькій області від 09 травня 2022 року № 569/25/01-2022 на запит керівника Вінницької дирекції ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» повідомлено, що 25 лютого 2022 року близько 16.00 на скорочений номер екстреного виклику поліції «102» ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду без потерпілих на автодорозі М-21 поблизу с. Українське Барської ТГ Жмеринського району за участю двох автомобілів: Хундай Азера, д.н.з. НОМЕР_1 та Хундай Туксон, д.н.з. НОМЕР_2 . В ході розмови заявниця повідомила, що з урахуванням військового стану приїзду поліції не потребує, а ДТП водії самі оформлять за процедурою європротоколу, при цьому поліцейські в телефонному режимі надали допомогу в складанні європротоколу та фіксації пошкоджень транспортних засобів.

Відповідно до положень підпункту 25.1.2. в разі настання події, що може бути кваліфікована як страховий випадок, страхувальник зобов'язаний негайно, але не пізніше двох годин, повідомити про настання події компетентні органи, страховика або його представника за відповідними номерами телефону, а також викликати компетентні органи. У разі, якщо при настанні події зазначене повідомлення здійснити неможливо , страхувальник повинен довести це документально.

26 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до страховика із заявою про настання події, що за договором добровільного страхування транспортного засобу має ознаки страхового випадку, до заяви додав рахунок на оплату від 09 квітня 2022 року № Ф-00000361 вартості ремонту транспортного засобу марки «Hyndai Tucson», номер кузова НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що становить 111 485,10 грн.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положеннями пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам оскаржувані судові рішення відповідають з таких підстав.

У справі, що переглядається, позивач посилався на те, що йому відмовлено у здійсненні страхового відшкодування за заявленим випадком у зв`язку із порушенням умов укладеного між сторонами договору страхування.

Так, позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що 26 квітня 2022 року він подав страховику заяву про настання події, що має ознаки страхового випадку та яка мала місце 25 лютого 2022 року, разом з іншими документами, що підтверджують пошкодження його транспортного засобу, та додаткові пояснення від 26 квітня 2022 року щодо обставин ДТП, строків звернення з повідомленням про відшкодування, однак листом від 09 червня 2022 року відповідач, на його переконання, безпідставно відмовив у виплаті страхового відшкодування з підстав невиконання ним обов`язків страхувальника, ненадання ним передбачених умовами договору страхування документів.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхуванням є вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За правилами статті 979 ЦК України та частини першої статті 16 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком.

Вимогами статей 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Установивши, що факт ДТП, на який посилається позивач, не зафіксований належним чином, і страхувальник не викликав на місце ДТП ні представника страховика, ні працівників поліції, та не скористався правом складення європротоколу, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що у зв`язку із невиконанням умов договору страхування (підпункти 24.2.2., 24.2.12, 25.1.2., 25.1.5., 26.1.) ОСОБА_3 як водій застрахованого транспортного засобу позбавив страховика ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» можливості установити факт настання страхового випадку, його обставини, а отже установити достатні підстави для здійснення страхового відшкодування.

Так, з метою фіксування ДТП ОСОБА_1 у день ДТП дійсно повідомив поліцію, але також зазначив, що не потребує приїзду працівників поліції, оскільки учасники пригоди самостійно її оформлять шляхом складення європротоколу (а. с. 37, 60).

Водночас позивач на підтвердження події ДТП не надав складеного сторонами європротоколу.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка інший учасник ДТП ОСОБА_2 підтвердив, що учасники ДТП не оформлювали будь-яких документів.

Таким чином, всупереч укладеного договору добровільного страхування та пункту 2.10.2.11 ПДР ОСОБА_1 залишив місце ДТП при наявності іншого учасника, не оформивши факт настання страхового випадку ні уповноваженими особами Національної поліції України, ні складеним на місці події європротоколом.

Водночас позивач не врахував передбачену Правилами дорожнього руху України (пункти 2.10, 2.11) можливість прибути до найближчого поста або органу поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему ДТП та поставивши підписи під нею.

Отже, всупереч умов укладеного між сторонами договору страхування позивач протягом десяти днів з моменту ДТП не надав страховику відповідні документи, які б дозволили підтвердити настання страхового випадку та визначити розмір завданих збитків, а саме: схему місця ДТП, підписану її учасниками та поліцейським, оригінал протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно водія застрахованого ТЗ, якщо таке адміністративне правопорушення мало місце, або копію протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно іншого учасника ДТП (пункт 26.1.3. договору).

Вказуючи про неможливість виїхати до м. Вінниці з метою звернення до страховика у період до 26 квітня 2022 року, позивач при цьому надав рахунок на оплату вартості ремонту транспортного засобу, складений ФОП ОСОБА_4 у м. Вінниці та датований 09 квітня 2022 року.

Колегія суддів також враховує те, що ДТП сталась 25 лютого 2022 року, проте в порушення вимог підпункту 25.1.2. договору страхувальник негайно не повідомив про настання події страховика або його представника за відповідними номерами телефону, не викликав компетентні органи, а вказуючи про неможливість здійснення такого повідомлення у зв`язку з тим, що телефон страховика не відповідав, не довів вказаний факт документально та звернувся до страховика лише через два місяці після ДТП.

Суди підставно керувались тим, що ОСОБА_1 не надав на підтвердження своїх доводів належних, допустимих доказів щодо наявності перешкод у вигляді непереборної сили, які б заважали йому виконати умови договору добровільного страхування наземного транспорту.

Внаслідок неналежного виконання умов договору страхувальник позбавив страховика можливості регресного звернення до особи, відповідальної за вчинення ДТП, адже така особа ні органами поліції, ні судом не встановлена, а інший учасник ДТП своєї вини не визнав.

Таким чином, суди попередніх інстанцій при вирішенні спору в цій справі підставно керувалися тим, що ОСОБА_1 не виконав обов`язків, передбачених підпунктами 24.2.2., 24.2.12, 25.1.2., 25.1.5., 26.1. укладеного між сторонами договору страхування, щодо вчасного надання страховику правдивої інформації про обставини ДТП, що перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, а тому дійшли обґрунтованого висновку про правомірність відмови ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у виплаті позивачу страхового відшкодування.

Разом із тим безпідставними є посилання позивача на форс-мажорні обставини як на підставу неможливості належного виконання своїх обов'язків за договором страхування, оскільки ОСОБА_1 не довів, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання заявника на неврахування судами висновку щодо застосування норми права, викладеного постановах Верховного Суду: від 17 травня 2022 року в справі № 569/6553/20, від 25 листопада 2020 року в справі № 444/3259/18, від 26 березня 2018 року в справі № 916/4613/15, оскільки встановлені фактичні обставини у вищенаведених справах відрізняються від встановлених обставин у справі, яка переглядається.

Висловлені у цих постановах висновки про те, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку, не суперечать висновкам судів попередніх інстанцій у даній справі, оскільки суди у зазначених справах виходили з конкретних обставин кожної окремої справи. Висновки судів не є суперечливими.

Інші доводи касаційної скарги були предметом розгляду судів та додаткового правового аналізу не потребують, на законність судових рішень не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками судів, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи.

Із урахуванням того, що інші доводи касаційної скарги є ідентичними доводам заявника, яким судом апеляційної інстанції надана належна оцінка, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року)

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням судами обставин, що мають значення для справи, відповідністю висновків судів обставинам справи, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 травня 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 17 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович