Справа № 465/5603/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 22-ц/811/1260/23 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Псярук О.В.,

за участі в судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Франківського районного суду м. Львова в складі судді Мартьянової С.М. від 06 квітня 2023 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , треті особи Приватне акціонерне товариство «Галичина», Публічне акціонерне товариство «Ковельмолоко» про стягнення боргу, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 06 квітня 2023 року клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Квіткіна Юрія Миколайовича задоволено.

Призначено у справі судову економічну експертизу фінансово-кредитних операцій.

На вирішення експертам поставлено наступні питання:

1.Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості ПрАТ «Галичина» за кредитним договором № 151213К8 від 20.03.2013р., укладеним між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ПрАТ «Галичина», умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору № 151213К8 від 20.03.2013р. та Генеральної кредитної угоди № 151213N2 від 20.03.2013 року?

2.Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості ПрАТ «Галичина» за кредитним договором № 151214К5 від 06.03.2014р., укладеним між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ПрАТ «Галичина», умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору № 151213К8 від 20.03.2013р. та Генеральної кредитної угоди № 151213N2 від 20.03.2013 року?

3.Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості ПАТ «Ковельмолоко» за кредитним договором № 151407К37 від 21.08.2007р., укладеним між АТ «Укрексімбанк» та ПАТ «Ковельмолоко», умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору № 151407К37 від 21.08.2007р. та Генеральної кредитної угоди № 151213N2 від 20.03.2013р.;

4.Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості ПАТ «Ковельмолоко» за кредитним договором № 151208К34 від 25.06.2008р., укладеним між АТ «Укрексімбанк» та ПАТ «Ковельмолоко», умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору № 151208К34 від 25.06.2008р. та Генеральної кредитної угоди № 151213N2 від 20.03.2013р.;

5.У разі невідповідності розрахунків заборгованості, наданих ПАТ «Державний експортноімпортний банк України», умовам кредитних договорів № 151213К8 від 20.03.2013р., № 151214К5 від 06.03.2014р., № 151407К37 від 21.08.2007р., № 151208К34 від 25.06.2008р. та Генеральної кредитної угоди № 151213N2 від 20.03.2013р. визначити суму заборгованості станом на 01.08.2015р.:

у ПрАТ «Галичина» за кредитними договорами № 151213К8 від 20.03.2013р. № 151214К5 від 06.03.2014р.

у ПАТ «Ковельмолоко» за кредитними договорами № 151407К37 від 21.08.2007р., № 151208К34 від 25.06.2008р.

із зазначенням окремо сум основного боргу, процентів, комісії за управління кредитом, пені, трьох процентів річних, інфляційних.

6.У зв`язку з частковим погашенням заборгованості ПрАТ «Галичина» та ПАТ «Ковельмолоко» по кредитних договорах № 151213К8 від 20.03.2013р., № 151214К5 від 06.03.2014р., № 151407К37 від 21.08.2007р., № 151208К34 від 25.06.2008р. визначити суму заборгованості станом на 06.04.2023р

у ПрАТ «Галичина» за кредитними договорами № 151213К8 від 20.03.2013р., № 151214К5 від 06.03.2014р.;

у ПАТ «Ковельмолоко» за кредитними договорами № 151407К37 від 21.08.2007р., № 151208К34 від 25.06.2008р„ із зазначенням окремо сум основного боргу, процентів, комісії за управління кредитом, пені, трьох процентів річних, інфляційних.

Роз`яснено учасникам справи, що відповідно до ст.109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Проведення експертизи доручено експертам Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54).

Попереджено експертів (експерта) про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову від дачі висновку.

Направлено в розпорядження експертів матеріали цивільної справи № 465/5603/15-ц.

Витрати на проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_1 .

Провадження на час проведення експертизи у справі зупинено.

Вказану ухвалу оскаржило АТ «Державний експортно-імпортний банк України.

В апеляційній скарзі просять скасувати ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 06.04.2023 року, а справу № 465/5603/15 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначають, що вказана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Призначаючи експертизу, суд першої інстанції не врахував положення ЦПК України про те, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Не проводячи фактично жодного судового засідання з дати відкриття провадження у справі, не з`ясовуючи обставин справи, не досліджуючи надані AT «Укрексімбанк» докази по справі в сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність спеціальних знань у сфері, іншій, ніж право та задовольнив клопотання відповідача про проведення судово-економічної експертизи. Такі висновки суду не узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду, відповідно до яких суд з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню. На думку апелянта, судом першої інстанції не прийнято до уваги, що з позовною заявою позивач звернувся до суду у 2015 році, 08.09.2015 року було відкрито судове провадження у справі і справу призначено до розгляду, і з цього часу спір безпідставно не знаходить свого вирішення по суті занадто тривалий час (більше 8 років) і безпідставне призначення експертизи сприяє затягуванню строків розгляду спору по суті та порушенню прав позивача. Таким чином дії відповідача спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи. Сама по собі незгода боржника із необхідністю виконання кредитного зобов`язання та сплатою заборгованості не може бути підставою для затягування судового розгляду та призначення експертизи. Наголошує, що у випадку, коли розрахунок банку видається відповідачу сумнівним, відповідач не був позбавлений права замовити проведення експертизи та надати суду висновок експерта з питань, які на його думку, потребують спеціальних знань та не є питаннями права. Тобто з боку відповідача має місце зміна способу зловживання процесуальним правом з метою подальшого затягування судового розгляду цієї справи. Судом першої інстанції також не враховано, що доводи, зазначені представником відповідача в клопотанні про призначення судово-економічної експертизи носять оціночний характер та не обґрунтовують необхідність проведення такої експертизи.

В судове засідання окрім представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , решта учасників справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що такі повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, клопотання про призначення експертизи, апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 103,252,353 ЦПК України, призначаючи у справі експертизу, виходив з того, що позивачем надані розрахунки заборгованості по кредитних договорах за період з 05.03.2015 року по 31.07.2015 року. Клопотанням AT «Укрексімбанк» від 29.10.2019 року долучено до матеріалів справи Довідку Банку № 195-00/113 від 12.09.2019 року щодо надходження та розподілу коштів в сумі 97 409 065,52 грн., отриманих від продажу майна ПрАТ «Галичина» та меморіальний ордер від 02.08.2019 року. Відповідач зазначає, що з часу подання позову мало місце погашення заборгованості самими позичальниками ПрАТ «Галичина» та ПАТ «Ковельмолоко». Частина доказів є в матеріалах справи. Проте, в матеріалах справи відсутні докази погашення боргу ПАТ «Ковельмолоко». Позивачем не уточнено позовні вимоги, не надано розрахунку заборгованості по кредитних договорах з врахуванням часткового погашення ПрАТ «Галичина» та ПАТ «Ковельмолоко». Відповідач ОСОБА_1 не має змоги подати власний розрахунок суми заборгованості за кредитними договорами, оскільки це потребує відповідних складних та об`ємних обчислень, а він спеціальними знаннями у сфері економіки не володіє. Постановляючи ухвалу суд виходив з того, що оскільки стороною відповідача обґрунтовано необхідність проведення експертного дослідження і для з`ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, виходячи із виступів сторін та наданих доказів, суд вважає за доцільним клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Квіткіна Ю.М. про проведення експертизи задовольнити.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена без повного та всебічного з`ясування обставин, що мали значення; обставинам, що мають значення не відповідає; постановлена без дотримання вимог закону та підлягає скасуванню.

ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», в особі свого представника, звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за Кредитними договорами №151213К8 від 20.03.2013 р., №151214К5 від 06.03.2014 року, №15.14.07К37 від 21.08.2007 року та №151208К34 від 25.06.2008 року, укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди №151213N2 від 20.03.2013 року, яка виникла у період з 05.03.2015 року по 31.07.2015 року у розмірі 20 231 816,26 доларів США, та 182 855 595,54 грн.

Ухвалою суду від 08.09.2015 року відкрито провадження у справі.

05.04.2023 року від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи, проведення якої просив доручити експертам Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54). На вирішення експерта поставити наступні питання:

1.Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості ПрАТ «Галичина» за кредитним договором № 151213К8 від 20.03.2013р., укладеним між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ПрАТ «Галичина», умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору № 151213К8 від 20.03.2013р. та Генеральної кредитної угоди № 151213N2 від 20.03.2013 року?

2.Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості ПрАТ «Галичина» за кредитним договором № 151214К5 від 06.03.2014р., укладеним між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ПрАТ «Галичина», умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору № 151213К8 від 20.03.2013р. та Генеральної кредитної угоди № 151213N2 від 20.03.2013 року?

3.Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості ПАТ «Ковельмолоко» за кредитним договором № 151407К37 від 21.08.2007р., укладеним між АТ «Укрексімбанк» та ПАТ «Ковельмолоко», умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору № 151407К37 від 21.08.2007р. та Генеральної кредитної угоди № 151213N2 від 20.03.2013р.;

4.Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості ПАТ «Ковельмолоко» за кредитним договором № 151208К34 від 25.06.2008р., укладеним між АТ «Укрексімбанк» та ПАТ «Ковельмолоко», умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору № 151208К34 від 25.06.2008р. та Генеральної кредитної угоди № 151213N2 від 20.03.2013р.;

5.У разі невідповідності розрахунків заборгованості, наданих ПАТ «Державний експортноімпортний банк України», умовам кредитних договорів № 151213К8 від 20.03.2013р., № 151214К5 від 06.03.2014р., № 151407К37 від 21.08.2007р., № 151208К34 від 25.06.2008р. та Генеральної кредитної угоди № 151213N2 від 20.03.2013р. визначити суму заборгованості станом на 01.08.2015р.:

у ПрАТ «Галичина» за кредитними договорами № 151213К8 від 20.03.2013р. № 151214К5 від 06.03.2014р.

у ПАТ «Ковельмолоко» за кредитними договорами № 151407К37 від 21.08.2007р., № 151208К34 від 25.06.2008р.

із зазначенням окремо сум основного боргу, процентів, комісії за управління кредитом, пені, трьох процентів річних, інфляційних.

6.У зв`язку з частковим погашенням заборгованості ПрАТ «Галичина» та ПАТ «Ковельмолоко» по кредитних договорах № 151213К8 від 20.03.2013р., № 151214К5 від 06.03.2014р., № 151407К37 від 21.08.2007р., № 151208К34 від 25.06.2008р. визначити суму заборгованості станом на 06.04.2023р

у ПрАТ «Галичина» за кредитними договорами № 151213К8 від 20.03.2013р., № 151214К5 від 06.03.2014р.

у ПАТ «Ковельмолоко» за кредитними договорами № 151407К37 від 21.08.2007р., № 151208К34 від 25.06.2008р„ із зазначенням окремо сум основного боргу, процентів, комісії за управління кредитом, пені, трьох процентів річних, інфляційних.

В обґрунтування клопотання зазначав, що позивачем надані розрахунки заборгованості по кредитних договорах за період з 05.03.2015 року по 31.07.2015 року. Дані розрахунки складені позивачем в односторонньому порядку та є сумнівними, оскільки не узгоджуються зі змістом укладених кредитних договорів, зокрема: Дані розрахунки складені позивачем в односторонньому порядку та є сумнівними, оскільки не узгоджуються із змістом укладених кредитних договорів, зокрема: 1) комісія за управління кредитною лінією за кредитним договором № 151213К8 від 20.03.2013р. розрахована кредитором виходячи з банківського року тривалістю 360 днів, проте умовами кредитного договору не передбачено розрахунку даної комісії на підставі банківського року; 2) безпідставно нараховано за кредитним договором № 151213К8 від 20.03.2013р. пеню за порушення строків сплати грошових зобов`язань (основного боргу, процентів, комісій за управління кредитом) в доларах США виходячи подвійної облікової ставки НБУ, оскільки нарахування пені можливе лише в національній грошовій одиниці, а чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти; 3) комісія за управління кредитною лінією за кредитним договором №151407К37 від 21.08.2007р. розрахована кредитором виходячи з банківського року тривалістю 360 днів, проте умовами кредитного договору не передбачено розрахунку даної комісії на підставі банківського року; 4) безпідставно нараховано за кредитним договором № 151407К37 від 21.08.2007р. пеню за порушення строків сплати грошових зобов`язань (основного боргу, процентів, комісій за управління кредитом) в доларах США виходячи подвійної облікової ставки НБУ, оскільки нарахування пені можливе лише національній грошовій одиниці, а чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти; 5) комісія за управління кредитною лінією за кредитним договором № 151208К34 від 25.06.2008р. розрахована кредитором виходячи з банківського року тривалістю 360 днів, проте умовами кредитного договору не передбачено розрахунку даної комісії на підставі банківського року; 6) безпідставно нараховано за кредитним договором №151208К34 від 25.06.2008р. пеню за порушення строків сплати грошових зобов`язань (основного боргу, процентів, комісій за управління кредитом) в доларах США виходячи подвійної облікової ставки НБУ, оскільки нарахування пені можливе лише національній грошовій одиниці, а чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти; Крім того, у зв`язку із щоденною зміною офіційного курсу національної валюти відносно іноземних валют, таку пеню слід було нараховувати на щоденній основі, із визначення її суми в гривнях за офіційним курсом на день нарахування. Отже, здійснені AT «Укрексімбанк» розрахунки пені на валютну заборгованість за кредитним договором в доларах США є неправильними та не відповідають законодавству. Крім того, невірно визначено розмір пені за прострочення сплати процентів та комісії за управління кредитом, оскільки невірним є самі розміри процентів та комісії за управління кредитом, про що зазначалося вище. Згідно розрахунків AT «Укрексімбанк» невірно визначено розмір 3 % річних за прострочення сплати комісії за управління кредитом, оскільки невірними є самі розміри комісії за управління кредитом, про що зазначалося вище. Згідно розрахунків AT «Укрексімбанк» невірно визначено розмір інфляційних у зв`язку із несвоєчасним погашенням боргу, процентів та комісії за управління кредитом, оскільки нарахуванням інфляційних проводилось, серед іншого, за періоди часу менш ніж один місяць, в тому числі менш ніж 15 днів, що не відповідає законодавству, так як індекс споживчих цін визначається за мінімальний період цілий місяць та не передбачено визначення індексу споживчих цін за кожен день, в тому числі шляхом ділення індексу споживчих цін на кількість днів в місяці. Згідно розрахунків AT «Укрексімбанк» також невірно визначено розмір інфляційних за прострочення сплати комісії за управління кредитом, оскільки невірним е самі розміри комісії за управління кредитом, про що зазначалося вище. ОСОБА_1 не має змоги подати власний розрахунок суми заборгованості за кредитними договорами, оскільки це потребує відповідних складних та об`ємних обчислень, а він спеціальними знаннями у сфері економіки не володіє. Як свідчать матеріали справи, предметом є заборгованість за процентами за користування кредитом, нарахована станом на 31.05.2015 р. Проте після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нарахувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Також, відповідач зазначає, що з часу подання АТ «Укрексімбанк» позову до ОСОБА_1 як поручителя мало місце погашення заборгованості перед АТ «Укрексімбанк» позичальниками ПрАТ «Галичина» та ПАТ «Ковельмолоко». Частина доказів є в матеріалах справи. Проте, в матеріалах справи відсутні докази погашення боргу ПАТ «Ковельмолоко». Позивачем не уточнено позовні вимоги, не надано розрахунку заборгованості по кредитних договорах з врахуванням часткового погашення ПрАТ «Галичина» та ПАТ «Ковельмолоко». Арифметично відмінусувати суми погашення позичальниками заборгованості не надається можливим, оскільки такий розрахунок необхідно робити з урахуванням умов кредитних договорів, складових заборгованості, порядку їх погашення, що відповідно потребує спеціальних знань.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Крім цього за ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Крім цього, відповідно до ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Згідно ст. 105 ЦПК України, Призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити:

1) характер і ступінь ушкодження здоров`я;

2) психічний стан особи;

3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Відповідач зазначає, що розрахунки складені позивачем в односторонньому порядку та є сумнівними, оскільки не узгоджуються зі змістом укладених кредитних договорів. Крім цього, протягом розгляду справи було погашено велику частину заборгованостей за кредитними договорами.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем надані розрахунки заборгованості по кредитних договорах за період з 05.03.2015 року по 31.07.2015 року, вимоги у даному спорі заявлені про стягнення заборгованості станом на 31.07.2015 року.

Відповідач зазначає, що з часу подання позову мало місце погашення заборгованості самими позичальниками ПрАТ «Галичина» та ПАТ «Ковельмолоко». Частина доказів є в матеріалах справи. Проте, в матеріалах справи відсутні докази погашення боргу ПАТ «Ковельмолоко». Позивачем не уточнено позовні вимоги, не надано розрахунку заборгованості по кредитних договорах з врахуванням часткового погашення ПрАТ «Галичина» та ПАТ «Ковельмолоко».

Щодо вказаних доводів як підстави для необхідності призначення експертизи, то слід вказати про те, що погашення заборгованості після звернення до суду значення не мають, оскільки суд повинен перевірити позовні вимоги станом на час звернення до суду, а саме станом на 31.07.2015 року. Подальші ж погашення, тобто після дати, на яку нарахована заборгованість у позові, матимуть значення при виконанні рішення суду у випадку задоволення позову.

Також, зважаючи на наведені вище норми процесуального закону сторони самостійно подають висновки експертизи з будь-яких питань за винятком випадків певних труднощів, неможливості проведення таких самостійно.

Відповідач ОСОБА_1 вказує, що не має змоги подати власний розрахунок суми заборгованості за кредитними договорами, оскільки це потребує відповідних складних та об`ємних обчислень, а він спеціальними знаннями у сфері економіки не володіє.

Однак, відповідачем в клопотанні про призначення експертизи не вказано, чому він був позбавлений можливості протягом тривалого перебування справи в суді, а саме з 2015 року, замовити проведення експертизи та надати суду висновок експерта з питань, які на його думку потребують спеціальних знань. Жодних доказів про певні труднощі, неможливість здійснення цього стороною відповідача не надано, доводів щодо цього не наведено. Тим більше як ствердив сам представник відповідача у судовому засіданні у матеріалах справи наявні усі необхідні матеріали для проведення експертизи, які відповідно відповідач мав змогу надати експертові для проведення експертизи або також заявляти клопотання про витребування певних окремих доказів, які скажімо могли бути відсутніми.

Тому, колегія суддів повторно звертає увагу на те, що суд призначає експертизу, у випадку, якщо сторона у справі самостійно не змогла зробити експертизу та подати до суду висновок експерта.

Зважаючи на вказане колегія суддів вважає, що задоволення клопотання про призначення експертизи не сприяє швидкому, повному, всебічному та об`єктивному розгляду справи, а навпаки сприяє затягуванню розгляду справи, а тому таке до задоволення не підлягало та безпідставно задоволено судом першої інстанції.

Враховуючи вказане, судом першої інстанції постановлено вказану ухвалу помилково, відтак, оскаржувана ухвала, як така, що постановлена без з`ясування обставин, що мали значення, без дотримання згаданих вимог процесуального закону підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні клопотання про призначення експертизи та направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, що повинен бути проведений у максимально стислі строки, зважаючи на тривалий час перебування справи у спроваджені суду з повним та суворим дотриманням вимог, зокрема, і процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 06 квітня 2023 року скасувати.

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Квіткіна Юрія Миколайовича про призначення судової економічної експертизи відмовити.

Справу направити до Франківського районного суду м. Львова для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2023 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра