Справа № 182/1519/23
Провадження № 2/0182/1532/2023
У Х В А Л А

Іменем України

18.12.2023 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Нікопольської міської ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Нікопольської міської ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2023 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху, виходячи з наступного.

Згідно зі змістом п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, у позовній заяві викладається зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Положеннями ч.5 ст.175 ЦПК України визначено, що у позовній заяві повинен міститися виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, предметом даного позову є визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, проте, ані з матеріалів справи, ані з викладених вимог не можливо встановити, де саме дитина сторін по справі буде проживати разом з матір`ю, а дані відомості є необхідними при прийнятті рішення по даній справі. Крім цього, позивачкою до матеріалів позову не долучена довідка або Акт про її фактичне місце проживання на теперішній час, оскільки при розгляді даної категорії справи це також є необхідним, бо в процесі встановлення всіх обставин справи, судом буде витребовуватись висновок про доцільність (чи недоцільність) проживання дитини разом з матір`ю за адресою реєстрації або за адресою фактичного їх місця перебування.

При цьому, Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалою від 04 серпня 2023 року вищевказану позовну заяву повторно було залишено без руху, виходячи з наступного.

Так, в обґрунтування викладених вимог, представник позивача посилалася на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та наприкінці літа 2021 року шлюбні відносини були ними припинені. За час спільного проживання в подружжя народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після припинення шлюбних відносин залишилась проживати з матір`ю - позивачкою по справі. Проте, як вбачається з викладених обставин, позивачка, на даний час, проживає на території республіки Польща, а дитина, в даний момент, мешкає разом з її батьками, тобто, дідусем та бабусею в м.Дніпро. Хоча представником позивача позовні вимоги заявлені щодо визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з її матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , тобто, за адресою, за якою ніхто не проживає, що представником позивача не заперечується.

За змістом ч.ч.4, 5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, передбачено, що для розв`язання спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини один із батьків подає Службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини, Служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт.

У разі, коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до Служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акта обстеження умов проживання. Зазначений акт передається заявником до Служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною, Служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Висновок органу опіки та піклування є одним із обов`язкових доказів у цій категорії справ. Даний висновок робиться на підставі засідань комісії органу опіки та піклування про питання доцільності визнання місця проживання неповнолітніх дітей з батьком.

Таким чином, враховуючи вищевикладені вимоги при розгляді даної категорії справи, а також враховуючи той факт, що позивачка безпосередньо на даний час перебуває за межами країни і її дитина за адресою, за якою позивачка просить суд визначити її місце проживання, відсутня, і фактичної мешкає за межами міста, дана обставина позбавляє суд вчинити процесуальні дії, у відповідності до ст.84 ЦПК України, шляхом витребування відповідного висновку щодо доцільності чи недоцільності проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому, виходячи з наведеного, суддя вважав, що підстав для відкриття провадження не вбачається, оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам чинного законодавства.

01 вересня 2023 року від представника позивача ОСОБА_5 на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, при ознайомленні з якою встановити факт усунення недоліків судом не вбачається можливим, так як вимоги, які були зазначені в ухвалах суду, стороною виконані не були. Тобто, подана позовна заява є позовом з доповненням певних обставин та подій, які фактично зводяться до того, що представник позивача вважає, що визначеним місцем проживання дитини є місце проживання за адресою, за якою проживає її мати, тобто, позивачка по справі, яка фактично проживає за межами країни. При цьому, в уточненій позовній заяві міститься посилання на ту обставину, що після прийнятого відповідного рішення, яким буде визначено місця проживання дитини разом з матір`ю, остання повернеться до України та буде проживати разом з дитиною за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, суддя вкотре звертає увагу позивачки та її представника на ту обставину, що за змістом ч.ч.4, 5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Однак, як вбачається з викладених обставин, що не заперечується представником, позивачка мешкає за межами країни, має намір повернутися до України та вже після ухвалення рішення буде проживати з дитиною, проте, суду є не зрозумілим дані посилання та яким чином Орган опіки та піклування подасть до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також, на підставі інших документів, які стосуються справи, так як мати дитини, на момент перебування справи в суді, з дитиною не проживає, що фактично ставить під сумнів, що між сторонами наявний спір щодо визначенням місця проживання дитини. Тобто, в даному випадку наявні обставини, які свідчать про те, що недоліки ані позивачем, ані її представником виконані не були, що дає суду підстави вважати та визнати позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Нікопольської міської ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, неподаною та повернути позивачу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням по справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд також враховує розумні строки розгляду справи, передбачені законодавством, які порушуються саме внаслідок неотримання стороною заявником кореспонденції, за вказаними ним самим адресами, та кваліфікує таку поведінку позивача, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, як втрату зацікавленості в розгляді даної позовної заяви та актуальності самого питання для позивача.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також ч.1 ст.185 ЦПК України, якою передбачено, що суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті ст.175 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Таким чином, оскільки позивачкою та її представником недоліки не виправлені, вказану вище позовну заяву, відповідно до ст.185 ЦПК України, необхідно вважати неподаною та повернути позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175, 177, 185, 353 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Нікопольської міської ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що, згідно з ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал