ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м.Суми

Справа №592/2699/22

Номер провадження 22-ц/816/1725/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Якименко Ольгою Ігорівною,

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 липня 2022 року у складі судді Князєва В.Б., ухваленого в м. Суми, повний тест якого складено 08 липня 2022 року,

в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2022 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимог тим, що 05 червня 2019 року між банком та відповідачем, шляхом підписання анкети-заяви, укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого на платіжну картку кредитного ліміту, зі сплатою за користування кредитом 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав, надавши кредит у встановленому договором розмірі.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором, станом на 15 лютого 2022 року виникла заборгованість у розмірі 46734 грн 69 коп., з яких: 41612 грн 64 коп. заборгованість за тілом кредиту, 5122 грн 05 коп. заборгованість за процентами, яку банк просив стягнути на свою користь.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 липня 2022 року АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 05 червня 2019 у розмірі 41612 грн 64 коп. та 2209 грн 09 коп. повернення судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, АТ «Акцент-Банк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Постановою Сумського апеляційного суду від 11 жовтня 2022 року апеляційну скаргу АТ «А-Банк» залишено без задоволення, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 липня 2022 року в оскаржуваній частині залишено без змін.

Будучи незгодою з рішення суду в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Якименко О.І., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення суду в цій частину було ухвалено без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів у справі, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, просить змінити присуджений до стягнення розмір заборгованості за кредитним договором, стягнувши з неї на користь банку 11609 грн 21 коп. заборгованості за кредитним договором.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на судом першої інстанції було встановлено, що сторонами не були погоджені в установленому законом порядку умови договору, зокрема, і щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами. Проте, як вбачається з наданого розрахунку заборгованості та виписки по рахунку, банком здійснювалися нарахування відсотків у розмірі 40,80% річних та 44,40% річних та їх погашення (списання) за рахунок внесених нею коштів. Зазначає, що сума отриманих нею коштів з вирахуванням комісії за проведені операції, становить 65485 грн 21 коп., а внесених на погашення боргу 53876 грн 00 коп., тобто сума боргу становить 11609 грн 21 коп., що і підлягає стягненню з неї.

Позивачем у встановлений судом строк відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 05 червня 2019 між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом оформлення Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с. 7).

Друкованим текстом анкети-заяви передбачено, зокрема, наступне: «Я згоден (-на) з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами використання, основними умовами обслуговування і кредитування, розміщеними в рекламному буклет, становить між мною та банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомився (-лась) з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден (-на) з умовами, екземпляр договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту www.a-bank.ua. Я зобов`язуюся виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.ua.

Тип кредитної картки, її номер, термін дії, сума бажаного кредитного ліміту або інші умови кредитування в анкеті-заяві не зазначено.

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна GOLD» (а.с. 8 зв.- 12, 13).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 05 червня 2019 року станом на 15 лютого 2022 року заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором становить 46734,69 грн, з яких: 41612,64 грн заборгованість за кредитом; 5122,05 грн заборгованість по відсоткам (а.с. 5-6).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та доведеності.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції відмовляючи у позову в частині стягнення відсотків за користувач кредитними коштами, виходив з того, що між сторонами у справі не було досягнуто домовленості у належній формі, передбаченій законодавством, щодо істотних умов такого договору, а саме, не узгоджено у письмовій формі (не зазначено в анкеті-заяві) ціну договору у формі сплати відсотків, а надані банком витяги з Умов та правил надання банківських послуг і Тарифів не підписані відповідачем, тому не можуть бути складовою частиною кредитного договору. При цьому, судом вказано, що Паспорт споживчого кредиту є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця, ознайомлення з ним не означає укладення договору про споживчий кредит.

З такими висновками суду першої інстанції погодився і апеляційний суду, залишаючи без змін апеляційну скаргу АТ «А-Банк».

Визнаючи розмір заборгованості за тілом кредиту, що підлягає стягненню з відповідача, судом першої інстанції не була надана належна оцінка рахунку заборгованості, з якого вбачається, що починаючи з липня 2019 року банком нараховувалися проценти за користування кредитними коштами, розмір який не був в установленому законом порядку узгоджений між сторонами. Внесені відповідачем кошти в першу пергу погашали нараховані банком відсотки.

Крім того, повторно дослідивши розрахунок заборгованості за договором б/н від 05 червня 2019 року та виписку по рахунку відповідача за період з 05 червня 2019 року до 31 грудня 2021 року, колегією суддів було встановлено, що банком не були враховані всі внесені ОСОБА_1 платежі на погашення кредитної заборгованості, а саме перекази на карту 10 липня 2020 року в сумі 1100 грн 00 коп., 11 липня 2020 року 1200 грн 00 коп. та 07 серпня 2020 року 2600 грн 00 коп.

Тобто, з огляду на те, що розрахунок заборгованості за кредитним договором не узгоджується із випискою по рахунку відповідача, що за своєю суттю є первинним банківським документом, тому цей розрахунок не є належним та допустимим доказом заборгованості відповідача за кредитним договором та її розмір.

Разом з тим, відповідач у доводах апеляційної скарги, визнає існування в неї перед банком непогашеної заборгованості за кредитним договором в сумі 11609 грн 21 коп., що і підлягає стягненню з неї на користь позивача.

Таким чином, виходячи з викладеного, рішення суду першої інстанції на підставі п. 2), 4) ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає зміні в частині розміру присудженого до стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнувши з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 11609 грн 21 коп.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Рішення суду підлягає зміні і в частині розподілу судових витрат. Пропорційно до розміру задоволений позовних вимог, з відповідача на користь позивача належить стягнути 616 грн 30 коп. судового збору, сплаченого за розгляд справи в суді першої інстанції.

Також, враховуючи те, що за наслідками апеляційного перегляду рішення суду, доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню, з позивача на користь відповідача належить стягнути судовий збір в сумі 3721 грн 50 коп., понесеного нею в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Якименко Ольгою Ігорівною, задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 липня 2022 року змінити в частині розміру присудженої до стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором та в частині розподілу між сторонами судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 05 червня 2019 року у розмірі 11609 гривень 21 копійку та судовий збір в сумі 616 гривень 30 копійок за розгляд справи в суді першої інстанції.

Стягнути з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3721 гривню 50 копійок за апеляційний перегляд рішення суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова