Справа № 509/6525/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання: Степанової Н.С.

розглянувши в порядку окремого провадження в приміщенні суду цивільну справу №509/6525/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Одеського районного нотаріального округу Одеської області Шевченко Олександра Вікторівна про встановлення факту належності правовстановлюючого документу

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2023 року до Овідіопольського районного суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт належності померлому ОСОБА_4 свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , виданого виконавчим комітетом Таїровської селищної ради 24 листопада 2000 року, на ім`я ОСОБА_4 .

В обгрунтування вимог своєї заяви посилається на те, що він звернувся до приватного нотаріуса Шевченко О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 , в якій померлому належала частка квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 24.11.2000, виданого на підставі рішення органу приватизації №1057 від 21 листопада 2000 року.

Після спливу шести місяців із дня смерті, ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме - на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 .

Нотаріусом було видано письмове роз`яснення про оформлення спадкових прав від 06.10.2023, в якому зазначено, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 24.11.2000, розпорядження органу приватизації №1057 від 21.11.2000 та згідно інформації з ДРРПНМ, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 .

В зв`язку з цим встановити належність даної квартири померлому ОСОБА_4 не має можливості та рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання.

Вказані обставини унеможливлюють видачу свідоцтва про право на спадщину, а тому заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою та просив його вимоги задовольнити у повному обсязі для реалізації свого права на спадщину.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 листопада 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі окремого провадження за вказаною заявою. Призначено судове засідання на 14 грудня 2023 року о 11 год. 30 хв.

У вказане судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався судом належним чином та завчасно. Від його представника адвоката Приймачука С.І. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримали у повному обсязі.

Від зацікавлених осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до суду надійшли заяви у яких сторони підтримали подану заяву у повному обсязі, не заперечували проти її задоволення та просили здійснювати розгляд справи за їх відсутності.

Приватний нотаріус Одеського районного нотаріального округу Одеської області Шевченко О.В. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, причини неявки до судового засідання не повідомила.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе здійснити розгляд заяви без участі сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту.

Дослідивши матеріали справи, подані заяви учасників справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 , в якій померлому належала 1/4 частка квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру, від 24.11.2000, виданого на підставі рішення органу приватизації №1057 від 21 листопада 2000 року.

Заявник ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказану квартиру після смерті його батька ОСОБА_4 ..

Однак, приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Шевчекно О.В. заявнику було видано письмове роз`яснення про оформлення спадкових прав від 06.10.2023, в якому зазначено, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 24.11.2000, розпорядження органу приватизації №1057 від 21.11.2000 та згідно інформації з ДРРПНМ, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 .

В зв`язку з цим встановити належність даної квартири померлому ОСОБА_4 не має можливості та рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання.

Таким чином встановлено, що у свідоцтві про право власності на квартиру від 24.11.2000, розпорядження органу приватизації №1057 від 21.11.2000 та згідно інформації з ДРРПНМ, квартира АДРЕСА_1 належить « ОСОБА_4 », а у інших документах власника вказано ім`я « ОСОБА_4 ».

Усунення вказаної описки можливо лише шляхом встановлення факту належності вказаного правовстановлюючого документа померлому ОСОБА_4 .

У даному випадку виключним способом захисту прав заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності Свідоцтва про право власності на 1/4 частку квартири.

Факт того, що саме батькові заявника ОСОБА_4 належить 1/4 частка квартири відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 24.11.2000, підтверджується в першу чергу копією паспорту для виїзду за кордон виданого на ім`я ОСОБА_4 , посвідчення моряка, виданого на ім`я ОСОБА_4 . Також факт належності свідоцтва про право власності на квартиру підтвердили заінтересовані особи, які також є власниками цієї квартири, яким належать 1/4 частки, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно із п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про нотаріат» нотаріальні дії вчиняються після їх оплати в день подачі всіх необхідних документів. Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» та главою 7 розділу І « Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, передбачено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подані відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Зокрема п.п.4.14 п.4 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, СКЛАД СПАДКОВОГО МАЙНА, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребуються документи, які підтверджують вказані факти.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту. Якщо до складу майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки) нотаріус виготовляє витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (п.п.4.18 глави 10 розділу, ІІ Порядку).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватись за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

З поданої заяви та доданих до неї документів також вбачається, що звернення ОСОБА_1 до суду викликане потребою встановлення юридичного факту, що в подальшому тягне юридичні наслідки, тобто судом встановлено, що факт, який просить встановити заявник, породжує юридичні наслідки для нього, а відтак підлягає встановленню у порядку визначеному ст. 315, 318 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 293, 294, 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності померлому ОСОБА_4 свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , виданого виконавчим комітетом Таїровської селищної ради 24 листопада 2000 року, на ім`я ОСОБА_4 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Є.М. Панасенко