Справа №701/1180/23
Провадження №2/701/440/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2023 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого - судді -Калієвського І. Д.
за участю секретаря -Байдужої Г. І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Буцької селищної ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,
Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.
Оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності правовстановлюючого документа, з метою встановлення повноти інформації щодо відповідності забудови, адвокат Наумець О.І., в інтересах звертався до Буцької селищної ради Уманського району Черкаської області із адвокатським запитом від 08.08.2023 року, яким просив надати висновок про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації та будівельним нормам, що знаходиться по АДРЕСА_1 з наданням пакету підтверджуючих документів. Листом Буцької селищної ради від 16.08.2023 року №969/02-24 повідомлено, що відповідно до рішення селищної ради від 28.09.2022 року №23-23/VІІІ на території Буцької селищної ради повноваження у сфері містобудування та архітектури делеговано сектору містобудування та архітектури Уманської районної державної адміністрації, рекомендовано звернутися до вищезазначеного сектору. Адвокат Наумець О.І., своїм адвокатським запитом від 29.09.2023 року звернувся до Уманської районної державної адміністрації з проханням надати висновок про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації та будівельним нормам. 10.10.2023 року адвокатом Наумець О.І., було отримано витяг з містобудівної документації та викопіювання, які вказують, що житловий будинок знаходиться в зоні існуючої садибної житлової забудови. Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Згідно даних технічної інвентаризації, житловий будинок був збудований у 1960 році.
На той час питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року №8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі №6-137цс13 від 18 грудня 2013 року.
Відповідно до п.42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Позивач не може скористатись даним Порядком та зареєструвати право власності, оскільки будинок рахується за покійною особою. Таким чином, склалась ситуація, що для оформлення прав власності на вказане майно в порядку спадкування необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, попередньо зареєструвавши майно. Зареєструвати ж право власності немає можливості, тому що власник мертвий, зареєструвати майно за померлою особою теж немає правових підстав, у зв`язку з чим можливо лише в судовому порядку визнати право власності на спадкове майно. Таким чином, за наявних обставин у позивача як спадкоємця, немає можливості оформити право власності на майно в іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду з даним позовом, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.
Позивач до суду не з`явилася, але в своїй позовній заяві просила справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі.
Представник відповідача Буцької селищної ради в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.
У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обстаини та відповідні правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Черкаси у віці 84 роки помер батько позивача ОСОБА_2 , про що 21.11.2017 року складено відповідний актовий запис №14, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 21.11.2017 року Кислинською сільською радою Маньківського району, Черкаської області. (а.с.14).
Зареєстроване постійне місце проживання батька на день смерті було по АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією, наведеною у довідці Буцької селищної ради №46 від 04.05.2023 року. Також дана довідка інформує, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , є діти: дочка ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_3 , яка своє заявою від 20.09.2023 року відмовилася від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 (а.с.15).
Заповітом №58 від 08.11.2000 року від імені ОСОБА_2 , заповідано дітям ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 будинок та земельну ділянку. Заповіт не відмінено. (а.с.16).
Судом встановлено, що після смерті батька позивач у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини до Маньківської державної нотаріальної контори, де за її заявою заведено спадкову справу №36 за 2018 рік. 06.10.2018 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом у спадковій справі №36 за 2018 рік, зареєстроване в реєстрі за №1688.(а.с.19).
Разом з тим, після смерті ОСОБА_2 , залишилось інше спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . Разом з тим, на вказане спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами відсутній правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим в процесі оформлення спадщини виявилось, що у позивача немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно. (а.с.20).
Наявність та належність майна підтверджується інформацією, наведеною у довідці Буцької селищної ради від 04.05.2023 року №48. Відповідно до вказаної у даній довідці інформації, згідно погосподарської книги №2 по АДРЕСА_1 , за померлим ОСОБА_2 , рахується житловий будинок.(а.с.21).
На вказане спадкове майно відсутній правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим в процесі оформлення спадщини виявилось, що у позивача немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно.
Згідно листа за вих. №407/02-31 від 23.05.2023 року завідувачем Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2023 року. Даною постановою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 (а.с.22,23).
Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане належне покійному батьку майно мотивована тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно, що у свою чергу виключає можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку.
Оскільки ОСОБА_1 , не було пред`явлено правовстановлюючий документ на нерухоме майно, як це вимагає пункт 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку, постановлено відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , який належав батьку - ОСОБА_2 .
Таким чином, за сукупності інформації, яка міститься у довідці Буцької селищної ради №46 від 04.05.2023 року, заяві ОСОБА_3 від 20.09.2023 року, свідоцтві про право на спадщину за законом у спадковій справі №36 за 2018 рік, зареєстроване в реєстрі за №1688, постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2023 року вбачається, що єдиним спадкоємцем з кола спадкоємців, визначеного законом, який реалізував свої права на спадкування житлового будинку після смерті ОСОБА_2 , є лише ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом, позивач по справі.
Крім того згідно свідоцтва про право на спадщину за законом у спадковій справі №36 за 2018 рік, зареєстроване в реєстрі за №1688 позивач є власником земельної ділянки на якій знаходиться даний житловий будинок.
27.07.2023 року ПП УЦТІ виготовлено технічний паспорт з проведенням технічної інвентаризації житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 . Згідно даних технічної інвентаризації встановлено, що житловий будинок збудовано у 1960 році. (а.с.24-29).
Листом Буцької селищної ради від 16.08.2023 року №969/02-24 повідомлено, що відповідно до рішення селищної ради від 28.09.2022 року №23-23/VІІІ на території Буцької селищної ради повноваження у сфері містобудування та архітектури делеговано сектору містобудування та архітектури Уманської районної державної адміністрації, рекомендовано звернутися до вищезазначеного сектору (а.с.33).
Адвокат Наумець О.І., своїм адвокатським запитом від 29.09.2023 року звернувся до Уманської районної державної адміністрації з проханням надати висновок про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації та будівельним нормам. (а.с.34-35).
10.10.2023 року адвокатом Наумець О.І., було отримано витяг з містобудівної документації та викопіювання, які вказують, що житловий будинок знаходиться в зоні існуючої садибної житлової забудови. (а.с.38,39,40).
Суд вирішуючи даний спір керується наступним.
Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Ст. 322 ЦК України зобов`язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 цього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а за ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Відповідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ч.1 та ч.5 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її та незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Ст. 317 ЦК України визначає, що право розпорядження майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном.
В даному випадку, відповідно до закону спадщина належить позивачу-спадкоємцю з часу відкриття спадщини в порядку спадкування, що зобов`язує утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте відсутня можливість здійснювати ці обов`язки у зв`язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності та відсутністю можливості його отримати у зв`язку із смертю спадкодавця, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 317, 319, 322, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України, суд, -
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , зареєстрована та жителька АДРЕСА_2 ) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , згідно даних технічного паспорта.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя І.Д.Калієвський