Провадження № 22-ц/801/150/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк К. П.
Доповідач:Ковальчук О. В.
УХВАЛА

09 січня 2023 рокуСправа № 127/34284/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів: Якименко М. М., Сала Т.Б..

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Ковальчука Олександра Васильовича, визначеного головуючим суддею для розгляду цивільної справи №127/34284/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про відшкодування майнової та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 листопада 2022 року,-

ВСТАНОВИВ :

З матеріалів справи вбачається, що для перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції у цій справі, яка перебуває у провадженні Вінницького апеляційного суду, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Ковальчук О.В., судді - Якименко М.М., Сало Т.Б.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2022 року відкрито провадження у вказаній справі, а ухвалою цього ж суду від 27 грудня 2022 року призначено справу до розгляду 17 січня 2023 року о 09 год. 30 хв.

06 січня 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Вінницького апеляційного суду Ковальчука О. В. від розгляду вказаної справи, мотивуючи її тим, що суддя Ковальчук О.В. десятиліттями проявляє до нього упереджене ставлення, внаслідок чого у цивільній справі №127/5749/21 на нього було накладено штраф, як вказує ОСОБА_1 з вигаданої підстави - зловживання процесуальними правами. Також упереджене ставлення до нього мало прояв під час постановлення ухвали цим суддею від 12 грудня 2022 року у цивільній справі №127/12209/22.

На думку ОСОБА_1 суддею Ковальчуком О.В. у судовому засідання 17 січня 2023 року також буде допущене до нього упереджене ставлення, під час якого суддя Ковальчук О.В. не втримається від негативних дій.

Пославшись на викладене заявник просить задовольнити заяву про відвід судді Ковальчука О.В. або вдатись вказаному судді до самовідводу.

Дослідивши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку про необґрунтованість заявленого відводу з наступних підстав.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Стаття 37 ЦПК України визначає можливість відводу з підстав недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Частиною 4 статті 36 цього Кодексу закріплено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за об`єктивними та суб`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див.рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді, слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає у якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість

Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Однак судом не встановлено і матеріалами справи не підтверджується наявність обставин, які б дійсно викликали сумніви в неупередженості судді Ковальчука О.В. при розгляді вказаної справи.

За таких обставин, заявлений відвід судді Ковальчуку О. В. апеляційний суд вважає необґрунтованим, оскільки ОСОБА_1 не навів та відповідно не довів існування обґрунтованих та об`єктивних обставин, які б давали підстави для висновку про можливість допущення суддею Ковальчуком О.В. упередженості при розгляді цієї справи, тому підстави для задоволення заявленого ним відводу відсутні, адже вони ґрунтуються на власному припущенню заявника та є непогодженням з процесуальними рішеннями судді у інших справах.

Керуючись ст. ст. 37, 39, 40, 259, 260, 381 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заявлений ОСОБА_1 відвід судді Ковальчуку Олександру Васильовичу у вказаній цивільній справі визнати необґрунтованим.

Передати питання про відвід на розгляд судді, який не входить до складу колегії, яка розглядає дану справу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : Т. Б. Сало

М. М. Якименко