Справа № 183/1019/22
№ 2/183/3830/23

У Х В А Л А
13 грудня 2023 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участю: секретаря судового засідання Моісєєва К. А., прокурора Санталової В. Р., представника позивача-1 Рудня Д. С., розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду, цивільну справу за позовом Керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання незаконним рішення, визнання недійсним державного акту та витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення, -
у провадженні суду перебуває позовна заява Керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання незаконним рішення, визнання недійсним державного акту та витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення.
У підготовчому засіданні судом, під час виконання дій, передбачених ч. 2 ст. 197 ЦПК України поставлено на обговорення питання щодо залишення позовної заяви Керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» без розгляду з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Прокурор заперечила проти залишення позову без розгляду в частині позивача-2, вказуючи, що наявні підстави для висновку про порушення прав позивача-2 та для представництва прокурором інтересів відповідного державного підприємства.
Представник позивача-1 у підготовчому засіданні підтримав прокурора.
Представник позивача-2 надав заяву про розгляд справи у його відсутність.
Відповідачі, кожен окремо, у підготовче засідання не з`явилися, підстав неявки не повідомили. Відповідач-2 заяв, повідомлень про причини неявки не надавала. Клопотань до суду від відповідачів не надходило. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи.
Вирішуючи питання щодо залишення позову без розгляду суд виходить з такого.
Відповідно до пункту 2 статті 121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.
Представництво інтересів громадянина або держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 № 1697-VII «Про прокуратуру», який набрав чинності 15 липня 2015 року (далі Закон № 1697-VII). Частина перша цієї статті визначає, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Згідно з абзацом першим частини другої статті 23 Закону № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.
Згідно з абзацом першим частини третьої статті 23 Закону № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
З наведених норм випливає, що прокурор наділений повноваженнями здійснювати представництво в суді лише двох суб`єктів права - громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) та держави, і не наділений повноваженнями здійснювати представництво в суді інших суб`єктів права.
Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що і в судовому процесі (в тому числі у цивільному) держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (постанови від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18 (провадження № 14-36цс19, пункт 35), від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс 19, пункт 27)). Тому, зокрема, наявність чи відсутність у органу, через який діє держава, статусу юридичної особи, значення не має (див. mutatis mutandis постанову Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21, пункти 8.10, 8.12).
При цьому міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи відповідно до статті 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» наділені повноваженням звернення до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень (пункт 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 червня 2021 року у справі № 925/929/19 (провадження № 12-11гс21)). Отже, незалежно від того, хто саме звернувся до суду - орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах, чи прокурор, у судовому процесі (в тому числі у цивільному) держава бере участь у справі як позивач, а відповідний орган (незалежно від наявності в нього статусу юридичної особи) або прокурор здійснюють процесуальні дії на захист інтересів держави як суб`єкта процесуальних правовідносин. Таким чином, фактичним позивачем за позовом, поданим в інтересах держави, є держава, а не відповідний орган (незалежно від наявності в нього статусу юридичної особи) або прокурор.
На відміну від прокурора та органів, через які діє держава, юридичні особи, які не є такими органами, діють як самостійні суб`єкти права - учасники правовідносин. Конституцією України та законом не передбачена можливість прокурора здійснювати процесуальні та інші дії, спрямовані на захист інтересів юридичних осіб. Зокрема, до повноважень прокурора не належить здійснення представництва в суді державних підприємств. При цьому інтереси юридичної особи можуть не збігатися з інтересами її учасників (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19, пункт 62)). Тому інтереси державного підприємства можуть не збігатися з інтересами держави, яка має статус засновника (вищого органу) такого підприємства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 71)).
Відповідно до статті 170 ЦК України держава у цивільних відносинах діє через органи державної влади, а не через державні підприємства.
Позов у цій справі прокурор подав в інтересах держави, зокрема, в особі Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», яке не є органом державної влади і не є суб`єктом владних повноважень.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) зробила висновок про те, що позовні вимоги прокурора, спрямовані на захист прав або інтересів не держави, а державного підприємства, не підлягають розгляду по суті, оскільки позовну заяву за такими вимогами фактично подано не від імені та в інтересах держави, а від імені та в інтересах державного підприємства, а прокурор не має повноважень на ведення справ в частині таких вимог.
При здійсненні вказаного висновку, суд додатково, враховує правову позицію, наведену у постанові Верховного Суду від 27 червня 2023 року у справі № 205/8536/21.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.
Оскільки позовні вимоги прокурора, заявлені в інтересах Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», спрямовані на захист прав або інтересів не держави, а державного підприємства, наявні підстави для висновку, що позовні вимоги в цій частині слід залишити без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст. 253, 260, 261 ЦПК України, суд
позовні вимоги Керівника Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання незаконним рішення, визнання недійсним державного акту та витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду в повному обсязі складена та підписана 13 грудня 2023 року.

Суддя Д. О. Парфьонов