Провадження №2/367/6185/2023
УХВАЛА

Іменем України

26 грудня 2023 року м. Ірпінь

Суддя ірпінського міського суду Київської області Одарюк М.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнко Ігоря Романовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІИТ ФІНАНС» про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

22 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнко Ігоря Романовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІИТ ФІНАНС» про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження. В обґрунтування 09 липня 2010 року Ірпінським міським судом Київської області ухвалено рішення у справі № 2-2125/2010, відповідно до якого з нього на користь ТОВ « Укрпромбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 116350,27 грн. Правонаступником ТОВ « Укрпромбанк» стало ПАТ « ДЕЛЬТА БАНК». Надалі правонаступником всіх прав та обов`язків , на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором № 2268/к від 23.06.2020 року є ТОВ « ФК « ЕЛІТ ФІНАНС». Як стало відомо з ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 05 жовтня 2021 року у справі № 2-2125/2010 ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07 червня 2018 року по справі № 2-2125/2010 було поновлено пропущений строк пред`явлення виконавчого листа Ірпінського міського суду Київської області від 17 квітня 2013 року по справі № 2- 2125/2010 до виконання;ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 листопада 2020 року по справі № 2-2125/2010 частково задоволено заяву стягувана про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого документа; ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05 жовтня 2021 року по справі № 2-2125/2010, на виконання рішення суду по даній справі від 09 липня 2010 року, видано дублікат виконавчого листа. 04 грудня 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Ніколаснко Ігор Романович відкрив виконавче провадження № 73504773. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 73504773, відповідачем розглянуто заяву стягувана (ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС») про примусове виконання на підставі виконавчого листа (дублікат) № 2-2125/2010 виданого 20 листопада 2023 року Ірпінським міським судом Київської області, боржник - ОСОБА_1 . Позивач вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 73504773 від 04 грудня 2023 року підлягає скасуванню, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа Ірпінського міського суду Київської області від 17 квітня 2013 року до виконання, який було постановлено ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07 червня 2018 року сплив 07 червня 2021 року і суд ухвалою від 05 жовтня 2021 року його не поновив.

Дослідивши позовну заяву судом встановлено наступне.

Суд вказує заявнику, що згідно ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.Форма скарги визначена ч. 4 вказаної статті.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів (ч 5 ст. 74 Закону № 1404-VIII).

Враховуючи вищезазначене, слідує, що в разі невиконання вимог стягувача чи іншого учасника за виконавчим провадженням, останні мають право звернутись із відповідною скаргою до начальника відділу державної виконавчої служби, в разі, не задоволення скарги звернутись до керівника вищого органу державної виконавчої служби з скаргою на начальника відділу.

Та, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Заявник в поданій позовній заяві до суду оскаржує дії державного виконавця відповідно, позов покликаний на зобов`язання держаного виконавця вчинити дії чи утриматись від вчинення дій, але така позовна заява має бути подана до суду відповідно до положень розділу VІІ ЦПК України із застосуванням права визначеного ст. 74 Закону № 1404-VIII.

Як наслідок, суд вказує, що позивачем невірно обрано спосіб захисту за поданою заявою.

Згідно з ч.5 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Та, вказане гарантоване право на захист можливе лише у разі його порушення, із відповідним обґрунтування такого порушення. Отже, порушення права має бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення, а саме право конкретизоване у законах України.

Аналогічну ідею закріплено Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Стаття 13 Конвенції під назвою «Право на ефективний засіб юридичного захисту» проголошує: «Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження».

Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

У п. 75 рішення від 05.04.2005 у справі «Афанасьєв проти України» (заява №38722/02) ЄСПЛ зазначає, що засіб захисту, який вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним», як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9).

Враховуючи вищезазначене, суд відмовляє у відкритті провадження у зв`язку із невірним обранням заявником способу захисту порушених прав та інтересів.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 261 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнко Ігоря Романовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІИТ ФІНАНС» про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя М.П. Одарюк