Ухвала

05 січня 2023 року

м. Київ

справа № 161/6015/22

провадження № 61-169ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Волинського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнення суми страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ПрАТ «СГ «ТАС» на свою користь суми страхового відшкодування у розмірі

8 815,44 грн (з врахуванням виплаченої на його користь суми страхового відшкодування у розмірі 7 005,56 грн), стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 5 000 грн, моральної шкоди у розмірі 6 000 грн та судових витрат по справі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 8 815,44 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 2 500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Волинського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року апеляційну скаргу ПрАТ «СГ «ТАС» задоволено частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2022 року у частині задоволення позову ОСОБА_1 до ПрАТ «СГ «ТАС» про стягнення страхового відшкодування, у частині задоволення позову

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди та у частині розподілу судових витрат скасовано і ухвалено у цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «СГ «ТАС» про стягнення страхового відшкодування та у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди у розмірі 2 500 грн залишено без змін.

29 грудня 2022 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на постанову Волинського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 481 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 19 815,44 грн, що станом на 01 січня

2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 100 = 248 100 грн).

На думку представника заявника, справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у тому числі й винятковості цієї справи для заявника.

Сама по собі незгода із встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою оцінкою доказам і відмовою у стягненні грошових коштів,не свідчить про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Волинського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, стягнення суми страхового відшкодування - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович