Справа № 758/4039/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Скрипник О. Г.,

за участю секретаря судового засідання - Однолько Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора, в якому просила зняти арешт з майна ОСОБА_2 , накладений згідно постанови № 45976422 від 13.01.2015 Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування частини квартири від 14.02.2002, посвідченого приватним нотаріусом КМНО, зареєстрованого 04.03.2002 року в Київському міському бюро технічної інвентаризації на ОСОБА_2 . Зазначає, що 21.01.2015 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 45976422 від 15.01.2015 року, накладено арешт на належне майно покійного сина позивачки. Вказує, що на теперішній час, встановити обставини винесення постанови Подільським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на підставі якої було накладено арешт на майно покійного сина позивачки, а також чи знімався цей арешт неможливо, оскільки документи виконавчого провадження знищені. Зазначає, що неодноразово зверталась до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявами про надання інформації про відкритті виконавчі провадження та закриття їх, відносно її покійного сина, наявності обтяжень на майно та підстав накладення таких обтяжень, а також з проханням зняти арешт з належного покійному сину майна. 17.01.2023 року позивачка отримала відповідь з Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), з якої вбачається, що при перевірці відомостей встановлено, що станом на 17.01.2023 відносно боржника ОСОБА_2 відсутні виконавчі провадження.

Ухвалою суду від 21.04.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справу в порядку спрощеного позовного провадження.

В липні 2023 року представником Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що борг, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження боржника (його правонаступником) не сплачено, виконавчий лист № 758/14017/15-ц від 23.08.2016 виданого Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 29 877,65 грн. та судовий наказ № 758/1322/13-ц від 18.05.2013, виданого Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Лісове» борг у розмірі 27 293,59 грн., станом 04.07.2023 не виконані.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила ухвалити відповідне рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Надіслав до суду лист в якому просив розгляд справи проводити у відсутність представника відділу.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Надіслав до суду лист в якому просив розгляд справи проводити у відсутність представника нотаріальної контори.

В силу вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Судом установлено, що ОСОБА_2 є власником 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору дарування частини квартири від 14.02.2002, посвідченого приватним КМНО Ємельяновою Г.В., записаний у реєстрову книгу № д.1062-124 за реєстровим № 355

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

03.04.2017 року ОСОБА_1 було подано до Чотирнадцятої київської нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак, при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину на квартири, нотаріусом було здійснено перевірку наявності арештів на майно померлого та виявлено наявність накладення арешту. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на 1/3 частину квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

04.01.2023 позивачка звернулась до відповідача з заявою про зняття арешту зі всього майна.

17.01.2023 відповідач надав позивачу відповідь за вих. № 3829, в якій зазначено, що перевіркою відомостей автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що станом на 17.01.2023 відносно боржника ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відсутні виконавчі провадження. Крім того, перевіркою даних, які містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження встановлено, що відносно боржника ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на виконанні у Відділі перебувало 4 (чотири) виконавчих провадження по яким боржником не погашено заборгованість за виконавчими документами, не сплачено виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

31.08.2017 головним державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з відсутністю майна, належного боржникові на праві власності, на яке можливо б було звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України встановлює, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності охороняється законом та його порушення з боку будь-якого державного органу, установи, особи не припустимо.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог чч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Таким чином, позивач має право реалізувати свої спадкові права шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно, при цьому будь-які борги у нього відсутні.

Виходячи з викладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту, накладеного на майно, порушується право позивача на спадкування, підстав для продовження обтяження на майно судом не встановлено, а тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з майна.

Оцінюючи усі докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись стст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , накладений 06.04.2007 року Чотирнадцятою київської державною нотаріальною конторою, на підставі постанови державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 45976422 від 13.01.2015 року, реєстраційний номер обтяження 46134335.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення виготовлене 14.12.2023 року.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса: м. Київ, просп. Г. Гонгадзе, 5Б.

Третя особа: Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора, , адреса: м. Київ, просп. Правди, 33.

Суддя О.Г. Скрипник