19.12.2023 Суддя Ізмайлов І. К..
Справа № 644/9240/23
Провадження № 2/644/3317/23

УХВАЛА

Іменем України

19 грудня 2023 м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Ізмайлов І.К., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заводу ім. Малишева, цеху 420, Управління поліції Харкова та Харківської області, Дергачівського та Інд. р-н, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,-

установив:

Позивачка, 27.11.2023 р. звернулася до суду з позовною заявою в якій просила стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 30000,00 грн. За суттю викладених в позові обставин вбачається, що позивачка вказує, що в 2017 році в будинку АДРЕСА_1 належного її батькові ОСОБА_5 вона піддалась образам, зараженню дітей педикульозом, знущанням та побиттю. Через ці обставини з 2018 р. вона залишилась без житла та заощаджень. Просила притягти винних до кримінальної відповідальності.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова 01.12.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвала суду від 01.12.2023 року отримана заявницею 06.12.2023 року.

У встановлений судом строк недоліки зазначені в ухвалі про залишення позову без руху не усунено, а саме: не викладено вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування; не зазначено повне найменування та ім`я відповідачів, їх місцезнаходження, поштові індекси сторін, ідентифікаційні коди юридичних осіб в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків позивачки та відповідачки, за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; не зазначено ціну позову та обґрунтувати розрахунок сум, що просить стягнути; не сформульовано зміст позовних вимог: спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; викласти зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; не викладено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не зазначено докази, що підтверджують вказані обставини; не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; не зазначено про перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; не підтверджено, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; не надано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; не надано всі наявні в неї докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів); не надано копії позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів; не надано докази реєстрації місця проживання чи перебування позивачки за зазначеною в позовній заяві адресою.

Відповідно до пунктів 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно ч. 4 ст.10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Посилаючись на вищевикладене та відповідно до 3 ст.185 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про повернення позовної заяви позивачу.

Разом з тим, суд роз`яснює позивачу, що згідно із ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. ст.185,187,353 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Алексєєва, ОСОБА_3 , заводу ім. Малишева, цеху 420, Управління поліції Харкова та Харківської області, Дергачівського та Інд. р-н, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди - повернути позивачу.

Копію цієї ухвали, позовну заяву з додатками надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення позивачу даної ухвали суду.

Суддя: Ізмайлов І.К.