Провадження № 2-о/127/680/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту перебування на утримані дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року із заявою звернувся ОСОБА_1 який просив встановити факт перебування на утриманні у заявника малолітнього члена його сім`ї, його пасинка ОСОБА_4 . Метою встановлення юридичного факту вказав про те, що ОСОБА_4 є членом його сім?ї та перебуває на повному його утриманні і фінансовому забезпеченні, є поширення на малолітнього ОСОБА_5 , як повноправного член сім?ї всіх без винятку соціальних гарантій, прав та пільг, а також забезпечення можливості їх реалізації, передбачених чинним законодавством України, зокрема але не виключно: Конституцією України, Сімейним кодексом України, Цивільним кодексом України, Закону України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про страхування».

Суд ознайомившись із заявою вважає за необхідне зазначити, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Вимоги до заяви містяться у ст. 318 ЦПК України та передбачають, що у заяві має міститися: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Позовна заява не відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 175 ЦПК України, а саме: не зазначено виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже заявником не обґрунтовано причини звернення із заявою до суду, а саме якою метою заявник хоче встановити факти, якими органами чи особаими цей факт не визнається; не залучено до участі по справі особи, які не визнають факта, отже , рішення суду не буде стосуватися цих осіб. В заяві не зазначено докази, що підтверджують факт, який просить встановити заявник.

Відповідно до п.1 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 2 Постанови №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що звернути увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Аналізуючи дані положення, Верховний Суд зазначив, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, а також вказав, що у разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Наведені обставини унеможливлюють вирішити питання про відкриття провадження у справі, а тому позовну заяву належить залишити без руху та встановити позивачеві строк для усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 175, 185, 260, 315, 318 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту перебування на утримані дитини - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: