Справа № 212/6532/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дехти Р.В., за участі секретаря судового засідання Зюркевич В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

30 серпня 2023 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він зареєстрований та є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за даною адресою відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на послуги централізованого опалення. На його замовлення у 2011 році ТОВ «Єстрея» виготовлено робочий проект теплотехнічного розрахунку тепловикористання на опалення і гаряче водопостачання в приміщенні квартири, після чого в квартирі було встановлено індивідуальне автономне опалення. 20.03.2012 року між представником Криворізького підприємства теплових мереж «КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА» та абонентом ОСОБА_2 складено акт про відключення квартири від мереж ЦО (ГВП). В супереч діючого законодавства, АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» нараховує суми по оплаті за централізоване опалення, позивач вважає дії відповідача по нарахуванню плати за постачання теплової енергії (централізованого опалення) до квартири за адресою: АДРЕСА_1 неправомірними та просить суд зобов`язати АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» припинити нарахування плати за надання послуг з постачання теплової енергії (централізованого опалення) до квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 31.08.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

27.09.2023 відповідач у справі скористався своїм правом та надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову.

29.09.2023 представник позивача звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 29.09.2023 здійснено перехід розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до положень ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , співвласниками квартири є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Листом управління ЖКГ виконавчого комітету Криворізької міської ради №145/8 від 27.01.2006 погоджено відключення від системи теплопостачання в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , при умові влаштування альтернативного джерела опалення, для виконання автономної системи необхідно отримати технічні умови в АТ «Криворіжгаз» та проект розроблений проектною організацією. Монтаж повинна виконувати спеціалізована організація відповідно до проекту. Роботи по влаштуванню автономного опалення виконати після завершення опалювального сезону. При роботі автономної системи забезпечити дотримання санітарно-гігієнічних норм в приміщенні квартири. Термін проведення робіт з відключення приміщення від системи опалення погодити з КЖП-31. Після влаштування автономного опалення та опломбування газового лічильника звернутися для розірвання договору на постачання теплової енергії до КП «Криворіжтепломережа».

У 2011 році на замовлення ОСОБА_1 , ТОВ «Естрея» виготовлено робочий проект теплотехнічного розрахунку тепловикористання на опалення і гаряче водопостачання в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

05.07.2011 року співвласником квартири ОСОБА_2 , представником монтажної організації СПД Кудановим А.В. та представником ЖКП-31 Шарах О.А. складено АКТ про відключення квартири від мереж ЦО (ГВП).

20.03.2012 року представником КПТМ та абонентом ОСОБА_2 складено акт про те, що при обстеженні приміщення встановлено: «наявний видимий розрив на мережі центрального опалення, гарячого водопостачання; стояки ізольовані, заглиблені у стіни; у приміщенні встановлено автономне опалення, акт опломбування газового лічильника 14.07.2011 року.

Листом КПТМ «Криворіжтепломережа» засвідчено прохання не проводити утримання із заробітної плати ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з технічних причин, оскільки з березня 2012 року вона не являється абонентом КПТМ «Криворіжтепломережа» у зв`язку з встановленням в квартирі індивідуального опалення.

Як встановлено судом, в 2020 року АТ «Криворізька теплоцентраль» звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2013 року по 01.10.2020 року у розмірі 63 724, 75 грн..

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13.10.2022 позовні вимоги АТ «Криворізька теплоцентраль» звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення залишені без задоволення (справа № 212/8118/20).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27.03.2023 рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13.10.2022 залишено без змін.

Згідно довідок КОМДІС та детальної виписки з особового рахунку відповідач продовжує нараховувати позивачу плату за комунальні послуги з централізованого опалення.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (стаття 3 ЦК України), дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю й повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно із статтею 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.

Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків, на момент виникнення спірних правовідносин, регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 (далі - Правила), та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово - комунального господарства України від 22.11.2005 № 4 (чинним на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок).

Відповідно до пунктів 24, 25 Правил на момент спірних правовідносин, споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Відключення споживача від мереж ЦО і ГВП здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, на момент спірних правовідносин, здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (пункт 26 Правил).

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Порядку на момент спірних правовідносин, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг центрального опалення та гарячого теплопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду таких питань. Комісія після вивчення конкретних умов приймає рішення, яке оформлюється протоколом, витяг з якого надається заявникові. При позитивному рішенні комісії, заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання.

Згідно з пунктами 2.5, 2.6, 2.7 Порядку, відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження відповідного акта сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення.

Судом встановлено, що 27 січня 2006 року Управлінням житлово-комунального господарства міськради (далі УЖКГ) за № 145/8 було погоджено відключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 від системи теплопостачання за умови розроблення проекту, розробленого проектною організацією та технічних умов в АТ «КРИВОРІЖГАЗ».

Так, Комісія про розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води була створена відповідно до Рішення виконкому Криворізької міської ради від 08.02.2006 р. № 90 і надавала дозволи на відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в період з лютого 2006 р. по 2019 роки.

Питання відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води до створення і початку роботи даної Комісії, вирішувалися шляхом надання таких дозволів Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської ради у вигляді листів-погоджень.

Відповідач жодним належним і допустимим доказом не довів, що лист-погодження наданий відповідачам листом-погодженням УЖКГ за № 145/8 від 27 січня 2006 року в подальшому був скасований чи в судовому порядку був визнаний недійсним, а отже у суду відсутні підстави не враховувати даний доказ, який був наданий позивачем.

На підставі вищезазначеного дозволу за зверненням позивача ТОВ «Естрея» було розроблено робочий проект № 04/2416 Реконструкція існуючої системи опалення приміщень 3х кімнатної квартири в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання вищезазначених умов УЖКГ, Криворізьким підприємством теплових мереж «КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА» (далі КПТМ «КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА») 20 березня 2012 року було складено акт обстеження приміщення (квартири АДРЕСА_2 ), яким встановлено наявність видимого розриву системи централізованого опалення, гарячого водопостачання, демонтажу системи гарячого водопостачання, наявності в приміщенні установленого автономного опалення та акту опломбування газового лічильника 14.07.2011 р..

Наведені вище обставини свідчать про те, що позивачем вживалися необхідні заходи щодо законного від`єднання квартири АДРЕСА_3 від централізованого опалення, ОСОБА_1 отримав дозвіл на відключення квартири від централізованого опалення, факт відключення квартири від системи централізованого опалення підтверджено спеціалізованою організацію, яка на той час надавала послуги з централізованого опалення КПТМ «КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА», що підтверджує, що такі дії позивача за своїм змістом і характером не були самовільними, послугами відповідача позивач не користувався, а відтак відсутні підстави для здійснення нарахувань за комунальні послуги з теплопостачання.

Відповідач не заперечує, що позивачем було отримано Дозвіл, отримано проекти та технічну документацію, виконано роботи згідно отриманих проектів та складання Акту від 20 березня 2012 року, доводи відповідача зводяться до того, що Дозвіл був наданий не Міжвідомчою комісією з розгляду питань відключення від мереж центрального опалення, а листом-погодження УЖКГ, коли ще такої Комісії не існувало. При цьому відповідач не надав суду жодного доказу того, що позивач реально отримував послуги, які ним надавалися після відключення його квартири від мережі центрального опалення.

При відключенні від мереж централізованого опалення без дозвільних документів, вчинених до отримання проектних, технічних документів, такі дії споживача вважаються самовільними, протиправними, які тягнуть відповідальність за самовільне переобладнання приміщень та не надають підстав для припинення обов`язків власників квартир зі сплати за послуги з теплопостачання. Але, позивачем по справі дії вчинялися згідно наданого Дозволу та отриманої технічної документації. Законність, правомірність надання, повнота визначення обсягу вчинення необхідних дій в виданому Дозволі про можливість відключення від централізованого опалення покладається на уповноважений орган (який видає Дозвіл) та дії позивача здійснені у відповідності наданого уповноваженим органом Дозволу не можуть вважатися самовільними.

Таким чином, суд дійшов висновку, що процедура відключення квартири позивача від мережі централізованого опалення, яка була врегульована Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання № 4 від 22 листопада 2005 року, порушена не була, оскільки така процедура розпочалася 26 листопада 2005 року, тобто до отримання ОСОБА_1 погодження Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міськради на відключення від системи теплопостачання в квартирі позивача, тобто до погодження на відключення квартири відповідачів від системи теплопостачання було отримано власником до 27 січня 2006 року, коли виконкомом Криворізької міської ради було ухвалено рішення від 08 лютого 2006 № 90 «Про створення комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води», яким створено комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно Комісія не могла видати відповідачеві дозвіл на відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, оскільки вона була створена пізніше та відповідно після завершення робіт по відключенню від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води видати затверджений акт відключення квартири відповідача від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Отже процедура відключення квартири позивача від мережі централізованого опалення розпочалася 27 січня 2006 року, тобто з дня отримання позивачем погодження Управління житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міськради на відключення від системи теплопостачання в квартирі і завершилась складенням акту про відключення квартири відповідача від мереж ЦО (ГВП).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 27 лютого 2020 року у справі № 456/3896/16-ц.

Відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

В порушення вказаних норм закону відповідач продовжує нараховувати суму заборгованості по оплаті за централізоване опалення за адресою: АДРЕСА_1 , за те, чого позивач не отримував, та про що навіть не домовлялась.

Згідно рішення Верховного Суду України у справі № 6-2951 цс 15 від 20.04.2016 року зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично надавалися постачальником визначеним рішенням, споживачі (абоненти) користувалися (отримували). Однак жодного рішення про надання послуг позивачу не надано до суду.

На той час чинне в України законодавство пов`язує виникнення обов`язку з оплати послуг з централізованого опалення виключно з умовою їх фактичного споживання. Так згідно ч. 2 п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМ України від 08.10.1992 р. №572, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. У свою чергу виходячи з системного аналізу ст.ст. 901 та 903 ЦК України слідує, що послуги оплачуються за умов їх надання, а не наданою послуга вважається виключно за умови її споживання.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Незважаючи на зазначені факти та норми права відповідач продовжує нарахування за не існуючу послугу.

Проте, жодний нормативно-правовий акт України не містить норм, які б зобов`язували власників, сплачувати за не спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі вартості послуги, яка могла б була бути спожита при користуванні послугою.

Отже, поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг.

Згідно підпункту 9 п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України № 630 від 21.07.2005 споживач звільняється від плати за послуги у разі їх не надання.

Отже, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, місто Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Отже суд приходить до висновку, що позивач не здійснював самовільного відключення від системи централізованого опалення, в його квартирі відключені стояки централізованої системи теплопостачання, і воно законне, а отже він не має фізичної можливості отримувати послуги відповідача і, як наслідок, не зобов`язаний сплачувати за послуги, які він не отримував та за теплопостачання якого відповідач йому не надавав.

Вказаний висновок повністю узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, які викладені в Постановах Верховного Суду від 14.02.2020 року у справі № 401/799/18, від 27.02.2020 року у справі № 456/3896/16-ц, від 31.03.2021 року у справі № 401/853/20.

В той же час встановлення факту відключення квартири позивача від системи централізованого опалення свідчить про неможливість позивача отримувати послуги відповідача за зазначеною адресою з моменту фіксації факту її відключення, а саме з 20 березня 2012 року.

Враховуючи те, що відключення від системи централізованого опалення відбулося не через самовільне відключення, а у відповідності з наданим Дозволом, який був виданий відповідно до законодавства, що діяло на момент його видачі відповідно до приписів, зазначених в ньому, то відповідно є неправомірними дії позивача по нарахуванню плати за постачання теплової енергії (централізованого опалення) до квартири позивача за адресою: АДРЕСА_1 з 01.10.2013 року та зобов`язання припинити позивача припинити нарахування плати за надання послуг з постачання теплової енергії (централізованого опалення) до квартири позивача за адресою: АДРЕСА_1 з 01 жовтня 2012 року.

В той же час, як видно з роздруківок, відповідач здійснює нарахування і пред`являє претензії до позивача за період не з 20 березня 2012 року, а з 01 жовтня 2013 року, а тому факт порушення прав позивача відповідачем з 20 березня 2012 року не підтверджується матеріалами справи, а є лише підтвердженим з 01 жовтня 2013 року, а тому позов підлягає задоволенню частково тільки в частині визнання дій позивача неправомірними та зобов`язання позивача припинити нарахування плати за надання послуг з постачання теплової енергії (централізованого опалення) до квартири позивача за адресою: АДРЕСА_1 з 01 жовтня 2013 року, в іншій частині позов підлягає залишенню без задоволення.

Здійснюючи розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд виходить з наступного.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, то розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,133, 141, 258-259, 263-265,279, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» з нарахування плати по особовому рахунку № НОМЕР_1 за постачання теплової енергії до квартира АДРЕСА_2 з 01 жовтня 2013 року.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль припинити нарахування плати за надання послуг з постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_2 з 01 жовтня 2013 року і в подальшому не нараховувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 20 грудня 2023 року.

Суддя: Р. В. Дехта