Провадження №2/235/211/23
Справа №235/1463/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Величко О.В.

при секретарі Гришай О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Покровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Покровський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради про визнання батьківства,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: третя особа Покровський МВДРАЦС у Покровському районі в Донецькій області, орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради про визнання батьківства. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що від сумісного проживання з відповідачкою по справі ОСОБА_2 мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . С початку бойових дій він виїхав до м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, де проживає разом з донькою ОСОБА_3 .

В свідоцтві про народження ОСОБА_3 батько дитини записаний на підставі заяви відповідачки у відповідності до ч.1 ст.135 СК України.

Вказані обставини позбавили позивача права на звернення із заявою про визнання батьківства в порядку, передбаченому ст. 126 СК України, оскільки народження дитини вже було зареєстровано відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а матір`ю дитини не було подано заяви про визнання його батьком в порядку, передбаченому ст. 126 СК України.

Посилаючись на наведені у позовній заяві докази позивач стверджує, що він є батьком дитини ОСОБА_3 , на теперішній час дитина проживає разом з ним, та просив суд визнати вказані обставини відповідно до ст. 128 СК України.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, просила справу слухати без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі (а .с.45, 49).

Представники третіх осіб: Покровського МВ ДРАЦС та органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради в судове засідання не з`явились просили справу слухати без участі представника ( а. с. 50,51,59).

Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що , в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками записані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ( а. с. 13).

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за № 0 державна реєстрація народження ОСОБА_3 проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері) (а.с 34).

З результатів дослідження аналізу ДНК на батьківство згідно звіту про встановлення батьківства ДНК від 21.08.2023 р., складеному Endeavor DNA Laboratories, вбачається, що ймовірність батьківства ОСОБА_1 щодо ОСОБА_3 складає 99,999999% (а.с.14).

Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнано за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу ( ч. 4 ст. 128 СК)

Отже, передумовою звернення до суду в таких справах є наявність кровного споріднення між особою, яка вважає себе батьком, і дитиною.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що «СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, позивачем на підтвердження факту споріднення з донькою, було надано результат дослідження аналіз ДНК на батьківство, проведений в медико-генетичному центрі Endeavor DNA Laboratorie, з якого вбачається, що ймовірність батьківства ОСОБА_1 щодо ОСОБА_3 складає 99,999999%. ( а.с. 14).

Організація проведення генотипоскопічного дослідження була виконана таким чином: виділення ДНК, аналіз поліморфізу ампліфікованих фрагментів хромосомної ДНК, ймовірностно - статистична обробка, аналіз отриманих даних, результат аналізу - на базі лабораторії DNA ( США). Аналізування результату від лабораторії DNA, формування висновку генотипоскопічного дослідження - медико-генетичний центр лабораторія Endeavor DNA США.

Отже, підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Судово-генетична та судово-біологічна експертизи у цій справі не проведені, проте, встановлено з підтвердженням належними і допустимими доказами походження ОСОБА_3 від позивача: сумісне проживання позивача разом з відповідачкою до народження дитини, визнання позивачем дитини своєю, визнання зазначених обставин відповідачкою та результати генетипоскопічного дослідження.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Негативних наслідків для дитини судом не встановлено. Більш того, як випливає із заяви відповідачки ОСОБА_2 , її донька ОСОБА_3 на теперішній час проживає разом з батьком дитини , позивачем по справі ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , позовні вимоги визнаються нею в повному обсязі.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, а кровне спорідення доведено звітом про встановлення батьківства ДНК, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Що стосується вимог позивача в частині зобов`язання Покровського віддіу державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області внести зміни до актового запису про народження дитини, то суд звертає увагу на те, що Покровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області залучений у справі, як третя особа.

Вирішення питання про права та обов`язки третьої особи є підставою скасування рішення суду в цій частині.

В даному випадку, суд не вправі саме зобов`язувати Покровський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області СМУМЮ вносити зміни до актового запису про народження від 28.09.2011 року за № 75, про те, що позивач ОСОБА_1 є батьком дитини ОСОБА_3 , оскільки покладення зобов`язання на державний орган внести зміни в актовий запис про визначення батька дитини не є необхідним, оскільки рішення суду про встановлення батьківства є підставою для внесення відповідних змін у актовий запис. В даному випадку суд вважає обмежитись зазначенням в резолютивній частині рішення про внесення змін до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 на підставі рішення суду.

Отже, пред`явлення до органів РАЦС рішення суду про встановлення батьківства є підставою для відповідних внесення змін до актового запису про народження дитини.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.129, 138 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» , ст. ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду про визнання батьківства є підставою для внесення відповідних змін до актового запису № 75 від 28.09.2011 року про народження дитини ОСОБА_3 в органах РАЦС : виключити відомості про батька дитини ОСОБА_4 , вказати батьком дитини ОСОБА_1 , громадянин України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: