Справа № 450/313/22 Провадження № 2/450/44/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Данилів Є.О.

при секретарі - Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , державного реєстратора Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області Гук Оксани Богданівни

про (предмет позову) з урахуванням зміни предмету позову:

визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0632 га, кадастровий № :01:002:2101;

визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 право власності на земельну ділянку площею 0,0632 га, кадастровий № :01:002:2102;

припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на земельну ділянку ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1895 га, кадастровий номер :01:002:0252, належної йому на підставі рішення 3 сесії Сокільницької сільської ради від 28.09.1994 року,

встановив:

підстава позову: ОСОБА_3 звернулась у центр надання адміністративних послуг Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області і 30.08.2021 року було зареєстровано право власності гр. ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0631 га, кадастровий номер :01:002:0454. Проте державна реєстрація речових прав на вказану земельну ділянку відбулась з порушенням порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127. Зокрема, у ОСОБА_3 не було договору про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна чи письмових заяв або договору співвласників про розподіл часток у спільній власності на таке майно, а тому реєстрація не могла бути здійснена. Реєстрація земельної ділянки ОСОБА_3 без усіх необхідних документів перешкоджає здійснити реєстрацію земельних ділянок ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , оскільки вони звертались до державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Олефіра Романа Васильовича із заявами про державну реєстрацію прав і їх обтяжень на земельні ділянки, утворені в результаті поділу, однак отримали відмову через те, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, відсутні документи передбачені пунктом 56 порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджується відповідними відмовами №58689900 від 11.06.2021 року і 58690412 від 11.06.2021 року. Виготовлення необхідних документів при наявній державній реєстрації речових прав на земельну ділянку ОСОБА_3 , яка має бути безпосереднім замовником цього процесу і суб`єктом погодження - неможливо, оскільки виготовлення документів для державної реєстрації речових прав після такої реєстрації не може бути здійснене.

Позиція відповідача ОСОБА_3 : відповідачем подана суду письмова заява про визнання позову та розгляд справи без її участі.

Позиція відповідача Державного реєстратора Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області Гук Оксана Богданівна: представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 03.05.2022 року відкрито провадження у справі;

Встановлені судом фактичні обставини справи.

ОСОБА_4 на праві власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ №083825 від 09.01.1997 року належала земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1895 га, кадастровий номер :01:002:0252, розташована в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 успадкували по 1/ 3 частині вказаної земельної ділянки після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серія ВЕР №260593 від 26.07.2007 року, виданим державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори.

Як встановлено судом, 02.08.2007 р. відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_6 отримав спадщину у розмірі 1/ 3 частки від майна після смерті ОСОБА_5 , яка була матір`ю ОСОБА_6 , та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкове майно на яке було видано це свідоцтво складалося із земельної ділянки у розмірі 0, 1895 га, переданої для ведення особистого господарства. ОСОБА_6 був чоловіком ОСОБА_3 , та який ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

09.01.2008 року Пустомитівським районним судом Львівської області було ухвалено заочне рішення по справі №2-2138/08 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_7 до ОСОБА_8 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 своїх спадкових прав не встиг оформити, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 він помер. Таким чином, рішенням суду було вирішено визнати право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0631 га на території с. Сокільники Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначена для ведення особистого селянського господарства із площі 0,1895 га 1/3 частки, що значилась за ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, як вбачається із відповіді відділу у Пустомитівському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області 0-13-0.29-3/113-17 від 20.06.2017 року, земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:002:0454 гр. ОСОБА_3 площа 0,0631 га, :01:002:2101 гр. ОСОБА_2 площа 0,0632 га, :01:002:2102 гр. ОСОБА_1 площа 0,0632 га утворились в результаті поділу земельної ділянки ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1895 га, кадастровий номер :01:002:0252, належної йому на підставі рішення 3 сесії Сокільницької сільської ради від 28.09.1994 року.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3 звернулась у центр надання адміністративних послуг Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області і 30.08.2021 року було зареєстровано право власності гр. ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0631 га, кадастровий номер :01:002:0454.

Як вбачається з матеріалів справи позивачі, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , звертались до державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Олефіра Романа Васильовича із заявами про державну реєстрацію прав і їх обтяжень на земельні ділянки, утворені в результаті поділу, однак отримали відмову через те, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, відсутні документи передбачені пунктом 56 порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджується відповідними відмовами №58689900 від 11.06.2021 року і 58690412 від 11.06.2021 року.

Таким чином, реєстрація земельної ділянки ОСОБА_3 без усіх необхідних документів перешкоджає здійснити реєстрацію земельних ділянок позивачів.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон № 1952-ІУ).

Відповідно до ст. 2 Закону № 1952-ІУ, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав.

Для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію та необхідні для такої реєстрації документи, визначені Порядком державної реєстрації прав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 10 Закону № 1952-ІУ, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у

Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно з частиною 1 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобов`язань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до пункту 56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (далі Порядок) передбачено, що для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються: 1) договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду; 2) документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки. У разі коли в результаті виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, у співвласників, які не здійснювали виділ в натурі частки, змінюється розмір часток у праві спільної власності, подається також письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на таке майно.

Частиною 1 статті 24 вказаного закону передбачено випадки відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, який є вичерпним. Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Відповідно до пунктів 3 і 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставами для відмови в державній реєстрації прав є подані документи, що не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у ОСОБА_3 не було договору про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна чи письмових заяв або договору співвласників про розподіл часток у спільній власності на таке майно, а тому реєстрація не могла бути здійснена.

Таким чином, державна реєстрація речових прав на вказану земельну ділянку відбулась з порушенням Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Судом встановлено, що реєстрація земельної ділянки ОСОБА_3 без усіх необхідних документів перешкоджає здійснити реєстрацію земельних ділянок ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , оскільки як вбачається з матеріалів справи позивачі звертались до державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Олефіра Романа Васильовича із заявами про державну реєстрацію прав і їх обтяжень на земельні ділянки, утворені в результаті поділу, однак отримали відмову через те, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, відсутні документи передбачені пунктом 56 порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підтверджується відповідними відмовами №58689900 від 11.06.2021 року і 58690412 від 11.06.2021 року. Виготовлення необхідних документів при наявній державній реєстрації речових прав на земельну ділянку ОСОБА_3 , яка має бути безпосереднім замовником цього процесу і суб`єктом погодження - неможливо, оскільки виготовлення документів для державної реєстрації речових прав після такої реєстрації не може бути здійснене.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

До 16.01.2020 р. була чинною редакція ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якої: «У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься саме запис про скасування державної реєстрації прав».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності 16.01.2020 р., законодавець змінив зазначену норму, виклавши її наступним чином: «У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону».

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV (в редакції, чинній з 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

Із зазначеного вбачається, що законодавець виключив з конструкції статті можливість скасування запису про проведену державну реєстрацію прав, у зв`язку з чим задоволення позовної вимоги про скасування записів державного реєстратора не призведе до ефективного захисту прав, оскільки нормою воно не передбачене, а реєстратор, у свою чергу, отримуючи судове рішення про скасування запису, не зможе його виконати. Більше того, структурна побудова Державного реєстру речових прав на нерухоме майно передбачає випадки, коли запис (наприклад, про іпотеку) залишається, але при необхідності провести певні зміни (наприклад, зміну іпотекодержателя) здійснюється реєстраційна дія на підставі рішення державного реєстратора (без внесення нового чи зміни номера запису).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 р. у справі №352/1021/19 та Касаційного господарського суду у постанові від 03.09.2020 р. у справі №914/1201/19, де суди зазначили, що починаючи з 16.01.2020 р. скасування запису про проведену державну реєстрацію права не може привести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі.

Таким чином, саме по собі скасування рішення Державного реєстратора Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0631 га, кадастровий номер :01:002:0454; скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0631 га, кадастровий номер :01:002:0454, не відновить прав позивачів (згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини) та за відсутності документів, що передбачені пунктом 56 порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду) не усуне порушення прав позивачів.

Суд зазначає, що ефективним способом захисту прав позивачів, є визнання за останніми права власності на земельні ділянки, а саме: визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0632 га, кадастровий № :01:002:2101; визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 право власності на земельну ділянку площею 0,0632 га, кадастровий № :01:002:2102; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на земельну ділянку ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1895 га, кадастровий номер :01:002:0252, належної йому на підставі рішення 3 сесії Сокільницької сільської ради від 28.09.1994 року.

На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачами з урахуванням зміни предмета позову підставні та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0632 га, кадастровий № :01:002:2101.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 право власності на земельну ділянку площею 0,0632 га, кадастровий № :01:002:2102.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на земельну ділянку ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1895 га, кадастровий номер :01:002:0252, належної йому на підставі рішення 3 сесії Сокільницької сільської ради від 28.09.1994 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 922, 40 грн. понесених ним судових витрат за сплату судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 922, 40 грн. понесених нею судових витрат за сплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 24.07.2023 року.

Учасники справи: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ; ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 .

СуддяЄ. О. Данилів