справа № 207/1299/22
№ провадження 2/208/1480/23
РІШЕННЯ

Іменем України

07 грудня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого, судді - Івченко Т.П.,

секретаря судового засідання Паталаха І.О.,

за участі:

представника позивача Тарасюка О.Л.,

відповідача № 1 ОСОБА_1 ,

представника відповідача № 2 ОСОБА_2 , адвоката Тютюнник О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське Дніпропетровської області, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Огнєва Надія Олександрівна «про витребування майна із незаконного володіння, визнання недійсними та застосування наслідків недійсності договорів купівлі-продажу», суд

встановив:

1.Позовні вимоги.

17 травня 2022 року Кам`янською міською радою подано позовну заяву заявлену до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Огнєва Надія Олександрівна «про витребування майна з незаконного володіння, визнання недійсними та застосування наслідків недійсності договорів купівлі-продажу» (т. 1 а.с. 1-6).

Позивачем заявлено наступні позовні вимоги:

1.Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , (РНОКПП: не призначався за релігійними переконаннями) нежитлову будівлю - завод будівельних матеріалів, який складається з: А-1 адміністративна будівля (загальна площа 346,2 кв.м.), Б-1 слюсарня майстерня (загальна площа 102,4 кв.м.), В-1 вбиральня (загальна площа 16,4 кв.м.), цегла, Д-1 вагова (загальна площа 33,7 кв.м.), Ж-2 цех з виробництва скотча (загальною площею 430,4 кв.м.), Л-1 підстанція (площа 45,5 кв.м.), огорожа, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , на користь Кам`янської міської ради.

2.Визнати недійсними та застосувати наслідки недійсності до Договору купівлі-продажу заводу будівельних матеріалів від 27.08.2001 року №3811, а саме: А-1 - адміністративна будівля, цегла, нежитловою площею 347,6 кв.м., Б-1 - електромайстерня, цегла, В-1 - вбиральня, цегла, Д-1 - вагова, шлакоблок, Ж-1 - котельня, цегла, нежитловою площею 203,4 кв.м., Л-1 - підстанція, цегла, М-1 - кузня 1/2 шлакоблок 1/2 цегла, нежитловою площею 40,6 кв.м., з одночасним припиненням речового права, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , укладений між Ліквідаційною комісією державного підприємства «Дніпродзержинський завод будівельних матеріалів», в особі голови Макарчук Оксани Андріївни та ОСОБА_3 , яка діє на підставі доручення, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огневою Н.О. 10 квітня 2001 року за р.№ 1368 від імені ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огнєвою Н.О., зареєстрований в реєстрі за № 3811.

3.Визнати недійсними та застосувати наслідки недійсності до Договору купівлі-продажу заводу будівельних матеріалів від 20.06.2008 року а саме: А-1 - адміністративна будівля (346,2 кв.м.), Б-1 - слюсарні майстерні (102,4 кв.м.), В-1 - вбиральня, Ж-2 цех з виробництва скотча (430,4 кв.м.), Л-1 підстанція, 1-5 огорожа, з одночасним припиненням речового права, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

2.Позиція позивача.

Позивач заявляє про те, що про порушення інтересів Кам`янської міської ради дізналися лише в межах провадження яке знаходилося в Баглійському районному суді міста Дніпродзержинська, - справа № 207/2125/21, так як предметом позову по даній справі є завод будівельних матеріалів розташований за адресою: АДРЕСА_1 , звідки Кам`янська міська рада дізналася про незаконне відчуження майна, яке належить територіальній громаді м. Кам`янське (до перейменування м. Дніпродзержинськ) на праві комунальної власності, виходячи із наступного:

Так, 27.08.2001 року між Ліквідаційною комісією державного підприємства «Дніпродзержинський завод будівельних матеріалів» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу заводу будівельних матеріалів. Договір було посвідчено приватним нотаріусом Огнєвою Н.О.Дніпродзержинського міського нотаріального округу. Даний договір було зареєстровано в реєстрі за № 3 811. Відповідач - ОСОБА_2 став власником об`єкту нерухомого майна - Завод будівельних матеріалів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, 20 червня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено власноруч написаний договір-купівлі продажу заводу будівельних матеріалів, за яким ОСОБА_2 продав 9/10 частки заводу ОСОБА_1 . Даний договір не був посвідчений нотаріально, однак сторони цього договору без повідомлення міської ради, звернулись до суду та отримали рішення Баглійського районного суду міста Дніпродзержинськ від 24 липня 2008 року, яким даний договір було визнано дійсним та визнано за ОСОБА_1 право власності на 9/10 часток заводу будівельних матеріалів.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 12.04.2021, яку Відповідачем було долучено до матеріалів справи № 207/2125/21, ОСОБА_1 зареєструвала право спільної часткової власності на завод будівельних матеріалів за адресою: АДРЕСА_1 , - 9/10 часток на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 24.07.2008) та 1/10 частка за собою зареєстрував ОСОБА_2 на підставі також рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 24.07.2008.

Згідно до позиці позивача, всі зазначені вище правочини, щодо відчуження нерухомого майна є незаконними, оскільки майно належить територіальній громаді міста Дніпродзержинська на праві комунальній власності, та без згоди власника незаконно було відчужено третім особам.

На підтвердження такої позиції позивачем зазначено, що Рішення фонду комунального майна від 20.12.94 №84 «Про передачу в господарське відання майнового комплексу заводу будматеріалів, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , малому державному підприємству», було передано в господарське відання майновий комплекс заводу будівельних матеріалів, який розташований по АДРЕСА_1 , малому підприємству (директор О.Петрушин).

19.01.2001 року на підставі свідоцтва про право власності за № НОМЕР_2 майно ДП «Дніпродзержинський завод будівельних товарів» було зареєстровано за Територіальною громадою м. Дніпродзержинська та право власності було зареєстровано в Дніпродзержинському БТІ за № 606, кн. № 8., що також має своє відображення у Договорі купівлі-продажу заводу будівельних матеріалів. Договір було посвідчено приватним нотаріусом Огнєвою Н.О.Дніпродзержинського міського нотаріального округу. Даний договір було зареєстровано в реєстрі за № 3811, на укладання якого територіальна громада дозволу не надавала.

А тому, зазначений завод вибув з користування та власності громади без відома територіальної громади, та відчужено за підписом Ліквідаційної комісії ДП «Дніпродзержинський Завод Будівельних матеріалів», яка на час підписання договору не була ні користувачем зазначеного майна, ані його власником, а тому не мала повноважень на підписання зазначеного договору.

На час звернення із позовом, зазначений завод будівельних матеріалів є спільною частковою власністю відповідачів, яке останні набули в порушення норм законодавства.

Під час судового розгляду представником позивача підтримано заявлений позов вцілому.

Щодо заявлених стороною відповідача № 1 і відповідача № 2 наслідків пропуску строку позовної давності, сторона позивача підтримала позицію щодо обрахування строку на звернення із позовом з 2021 року, з посиланням на справу № 207/2125/21, подав до справи пояснення (т. 2 а.с. 120).

Заяви про поновлення строку позовної давності, як пропущеної з поважних причин до справи позивачем подано не було і під час судового провадження не заявлялось.

3.Позиція відповідача № 1.

ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала, подав відзив на позов та заяву про застосування строків позовної давності.

Щодо підстав для застосування наслідків пропуску позивачем строків позовної давності, то ОСОБА_1 зазначено, що ще станом на 27.08.2001 року позивач був обізнаний про укладений договір щодо придбання ОСОБА_2 на біржових торгах на ТБ «Дніпродзержинська» Заводу будівельних матеріалів, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Саме за цією адресою позивачем, в особі Дніпродзержинської міської ради було укладено з ОСОБА_2 як ФОП договір оренди земельної ділянки за номером 01927 від 24.12.2004 року на строк до 21.10.2014 року, з цільовим призначенням розміщення виробничих будівель, за адресою АДРЕСА_1 , згідно рішення сесії міської ради за № 442-16/IV від 24.11.2004 року. При цьому для розробки необхідної документації щодо укладання договору оренди земельної ділянки надаються правовстановлюючі документи, зокрема, був наданий договір купівлі-продажу Заводу будівельних матеріалів, розташований за адресою АДРЕСА_1 , укладений та нотаріально посвідчений 27.08.2001 року.

А тому, у разі прийняття позиції що міська рада станом на 27.08.2001 року не знала про укладання договору, то станом на 24.11.2004 року, тобто на час винесення рішення міською радою № 442-16/IV від 24.11.2004 року, так і на час укладання договору оренди земельної ділянки від 24.12.2004 року для розміщення виробничих будівель за адресою АДРЕСА_1 , міська рада була належним чином обізнана про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на Завод будівельних матеріалів, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , заперечень не заявляла та не пред`являла жодних вимог, та крім того, ще здійснила виділення земельної ділянки під оренду, що свідчить не тільки про обізнаність позивача про належність станом на 2004 рік такого заводу ОСОБА_2 але і погодження такого права та забезпечення реалізації ним права власності на завод, як і права на користування земельною ділянкою під таким заводом.

Щодо справи № 207/2125/21 яка перебувала у провадженні Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, то представник міської ради, в особі Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно кам`янської міської ради, будучи залучений до справи, належним чином обізнаний про спір, дати судового розгляду, лише один раз прибував до суду.

Крім того, в провадженні Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.06.2008 року у справі № 2-1132/2008 за позовом ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_2 , до Департаменту містобудування Дніпродзержинської міської ради, 3-я особа Обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», було винесене рішення, яким було визнано право власності за ОСОБА_2 на самовільно переобладнаний об`єкт нерухомого майна, а саме: «… визнано за ОСОБА_2 право власності на розташований по АДРЕСА_1 завод будівельних матеріалів з частковою зміною цільового призначення під виробництво скотчу, що складається з адміністративної будівлі (А-1) прощею 346,2 кв.м, слюсарної майстерні (Б-1) площе 102,4 кв.м, вбиральні (В-1), Д-1 вагової площею 33,7 кв.м, Ж-2 цеху з виробництва скотчу площею 430,4 кв.м, Л-1 підстанції, 1-5 огорож. Зобов`язано Обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати право власності на завод будівельних матеріалів з частковою зміною цільового призначення під виробництво скотчу, що складається з адміністративної будівлі (А-1) прощею 346,2 кв.м, слюсарної майстерні (Б-1) площе 102,4 кв.м, вбиральні (В-1), Д-1 вагової площею 33,7 кв.м, Ж-2 цеху з виробництва скотчу площею 430,4 кв.м, Л-1 підстанції, 1-5 огорож, розташований по АДРЕСА_1 , - за ОСОБА_2 …».

Також, судом встановлено, що власник здійснив переобладнання, керуючись господарською необхідністю, має договір оренди земельної ділянки, на якій розташований даний об`єкт до 2014 року, виконав переобладнання приміщень у відповідності до будівельних норм, у подальшому має потребу здійснювати підприємницьку діяльність, але відсутність правовстановлюючих документів на переобладнаний завод з урахуванням часткової зміни цільового призначення реконструйованих приміщень не надає такої можливості.

Представник відповідача Департаменту містобудування Дніпродзержинської міської ради Жуковський В.І. позовні вимоги визнав частково (абзаци 2-3 мотивувальної частини рішення судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, Погребняк Т.Ю., від 18 червня 2008 року в цивільній справі № 2-1132-2008).

Отже, твердження представника Кам`янської міської ради про те, що Кам`янська міська рада дізналась про відчуження Ліквідаційною комісією державного підприємства «Дніпродзержинський завод будівельних матеріалів» заводу будівельних матеріалів, розташованого по вул. Широкій, 182 у м. Дніпродзержинську ОСОБА_2 під час розгляд справи № 207/2125/21 не відповідає дійсності.

На підставі зазначеного, ОСОБА_1 заявила про наявність підстав для застосування до позовних вимог позивача наслідків пропуску строку позовної давності позивачем, при зверненні з даним позовом.

Щодо суті заявлених позовних вимог, то відповідач № 1 ОСОБА_1 вважала, що спір заявлений до неї як до фізичної особи, не може розглядатися одночасно з вимогами заявленими до відповідача № 2 ОСОБА_2 , який також має статус ФОП, з яким було укладено вищезазначений договір оренди земельної ділянки, на якій розміщений Завод будівельних матеріалів, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Також, з боку позивача не враховано, що станом на 07.12.2023 рік, у справі № 2-1537/08 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи яка не заявляла самостійних вимог щодо предмету спору Комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» про визнання договору дійсним та визнання права власності, ухвалено рішення Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.07.2008 року за яким вона зареєструвала за собою право власності на 9/10 частин Заводу будівельних матеріалів, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30.05.2023 року, - скасоване, та їй відмовлено в задоволені заявлених позовних вимог.

А тому позивач не має права на звернення з даним позовом, так як відсутні підстави для ствердження щодо порушення майнових прав позивача, які б підлягали захисту.

Також при зверненні із позовом, позивачем не дотримано вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, та не долучено висновок щодо оцінки вартості майно Заводу будівельних матеріалів, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , що є обов`язковим.

4.Позиція відповідача № 2.

Відповідачем № 2 ОСОБА_2 , який будучи представлений представником, позовні вимоги Кам`янської міської ради не визнані в цілому, які викладені у відзиві на позов. А також заявлено про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності.

Як зазначено, представником відповідача № 2, позиція позивача що Кам`янська міська рада дізналася про відчуження Заводу будівельних матеріалів, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , лише з матеріалів цивільної справи № 207/2125/21 яка перебувала у провадженні Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області не відповідає дійсності, та спростовується доказами наданими самим позивачем до позову.

Дійсно станом на 27.08.2001 року між Ліквідаційною комісією державного підприємства «Дніпродзержинський завод будівельних матеріалів» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу заводу будівельних матеріалів. Договір було посвідчено приватним нотаріусом Огнєвою Н.О.Дніпродзержинського міського нотаріального округу. Даний договір було зареєстровано в реєстрі за № 3 811. Відповідач - ОСОБА_2 став власником об`єкту нерухомого майна - Завод будівельних матеріалів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене право ОСОБА_2 набув за згодою позивача, так як у склад ліквідаційної комісії входив призначений позивачем представник.

Спосіб відчуження заводу узгоджувався із процедурою банкротства, в межах якої на рішення Господарського суду і була призначена процедура ліквідації заводу, та утворення ліквідаційної комісії.

Право власності ОСОБА_2 на Завод будівельних матеріалів, розташованого за адресою Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вул. Широка, № 182 було зареєстровано за нотаріально посвідченим договором у 2001 році.

Також, у 2004 році ОСОБА_2 з Дніпродзержинською міською радою було погоджено укладання договору оренди земельної ділянки під даним заводом за адресою АДРЕСА_1 .

Перед укладанням такого договору оренди, позивачем виносилося рішення на сесії міської ради у 2004 році, та в пакет документів які були на розгляді позивача, були внесені документи на підтвердження права власності на об`єкт нерухомості розміщений на вказаній земельній ділянці, що є обов`язковим.

Крім того, вподальшому у 2008 році, ОСОБА_2 звертався із позовом визнано право власності за ОСОБА_2 на самовільно переобладнаний об`єкт нерухомого майна, де відповідач був представлений в особі Департаменту, та визнав частково позовні вимог в межах справи № 2-1132-2008. А тому за наслідком такого рішення, ОСОБА_2 знов були проведені реєстраційні дії на реєстрацію набутих прав.

В подальшому, 20 червня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дійсно було укладено договір-купівлі продажу 9/10 частин заводу будівельних матеріалів, який рішенням Баглійського районного суду міста Дніпродзержинськ від 24 липня 2008 року, було визнано дійсним та визнано за ОСОБА_1 право власності на 9/10 часток заводу будівельних матеріалів. Зазначене рішення також стало підставою для внесення змін та реєстрації права власності за ОСОБА_1 ..

При цьому жодного разу, реєстратором не було відмовлено у реєстрації таких прав, ні за ОСОБА_2 ні за ОСОБА_1 , а тому посилання позивача на порушення норм законодавства з боку ОСОБА_2 жодним чином не підтверджено.

На підставі чого, просили застосувати наслідки спливу строку позовної давності, та відмовити у задоволені заявлених позовних вимог по суті спору.

5.Позиція 3-ої особи.

Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Огнєва Надія Олександрівна, будучи належним чином сповіщена про наявність спору, та знаходження справи в провадженні суду (т. 1 а.с. 46, т. 3 а.с. 75, т. 4 а.с. 115, т. 6 а.с. 38, та інші), надав копію нотаріальної справи щодо посвідчення 27.08.2001 року укладеного договору купівлі-продажу Заводу будівельних матеріалів, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , до суду не прибувала, відзиву на позов або пояснень по суті спору, не подавала.

6.Заяви, клопотання, процесуальні питання.

17 травня 2022 року Кам`янською міською радою подано позовну заяву заявлену до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Огнєва Надія Олександрівна «про витребування майна з незаконного володіння, визнання недійсними та застосування наслідків недійсності договорів купівлі-продажу» (т. 1 а.с. 1-6).

Даний позов позивачем було подано до провадження Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

17 травня 2022 року, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана позовна заява була передана до провадження судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Скибі С.А. (справа № 207/1299/22, провадження 2/207/758/22).

Разом із позовом, позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору (т. 1 а.с. 10), заява про забезпечення позову (т. 1 а.с. 17-19)

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 травня 2022 року заява представника позивача Кам`янської міської ради Дніпропетровської області Тарасюка О.Л. про забезпечення позову, була задоволена та заборонено будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дійї в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме: А-1 адміністративна будівля , цегла , нежитловою площею 347,6 метрів квадратних , Б-1 електромайстерня , цегла , В-1 вбиральня , цегла , Д-1 вагова , шлакоблок , Ж-1 котельня , цегла , нежитловою площею 203,4 метрів квадратних , Л-1 підстанція , цегла , М-1 кузня 1/2 шлакоблок 1/2 цегла , нежитловою площею 40,6 метрів квадратних , який знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 23933379) (т. 1 а.с. 27-28).

Також, ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 травня 2022 року у задоволенні клопотання представника Кам`янської міської ради Дніпропетровської області Тарасюк Олексія Леонідовича про відстрочку сплати судового збору до винесення рішення по справі, відмовлено (т. 1 а.с. 30-31).

Ухвалою судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Скиби С.А. від 25 травня 2022 року (т. 1 а.с. 32-33), позовну заяву Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Огнєва Надія Олександрівна «про витребування майна з незаконного володіння, визнання недійсними та застосування наслідків недійсності договорів купівлі-продажу» було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

10 червня 2022 року стороною позивача на виконання ухвали від 25 травня 2022 року, подано платіжне доручення зі сплати судового збору (т. 1 а.с. 39-40).

13 червня 2022 року ухвалою судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Скиба С.А. відкрито провадження по справі, та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження (т. 1 а.с. 42).

04 липня 2022 року через систему «Електронний суд» відповідачем № 1 ОСОБА_1 подано заяву про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи з отриманням копії матеріалів на електронну адресу (т. 1 а.с. 55-58).

15 липня 2022 року через систему «Електронний суд» відповідачем № 1 ОСОБА_1 подано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду (т. 1 а.с. 59-60).

18 липня 2022 року через систему «Електронний суд» відповідачем № 1 ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Скиби С.А. (т. 1 а.с. 64-78).

20 липня 2022 року ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області задоволено заяву відповідача № 1 ОСОБА_1 про відвід судді Скиби С.А. (т. 1 а.с. 87-89).

21 липня 2022 року згідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільна справа № 207/1299/22 передана до провадження суду, у складі судді Погребняк Т.Ю. (т. 1 а.с. 90).

21 липня 2022 року представник відповідача № 2 ОСОБА_2 , адвокат Тютюнник О.В. подала заяву про ознайомлення із матеріалами цивільної справи. (т. 1 а.с. 92).

21 липня 2022 року через систему «Електронний суд» відповідачем № 1 ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяви (т. 1 а.с. 96-110), із додатками (т 1 а.с. 111-130).

22 липня 2022 року представником позивача подано заяву про долучення доказів по справі (т. 1 а.с. 131-139).

28 липня 2022 року через систему «Електронний суд» відповідачем № 1 ОСОБА_1 подано заяву про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи з отриманням копії матеріалів на електронну адресу (т. 1 а.с. 140-142).

28 липня 2022 року представником відповідача № 2 ОСОБА_2 , адвокатом Тютюнник О.В. подано заяву про застосування строків позовної давності (т. 1 а.с. 148-149), з додатками (т. 1 а.с. 150-156).

28 липня 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду (т. 1 а.с. 157-158).

02 серпня 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано клопотання про постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху (т. 1 а.с. 163-169), із додатками (т. 1 а.с. 171-180).

02 серпня 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано клопотання про перевірку зарахування судового збору (т. 1 а.с. 181-184).

02 серпня 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано «відзив на позову заяву» (т. 1 а.с. 185-199), за змістом якого фактично заявив про закриття провадження по цивільній справі з підстав пункту першого частини першої статті 255 ЦПК України, до якого долучено додатки (т. 1 а.с. 200-229).

02 серпня 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано заява про застосування строку позовної давності (т. 1 а.с. 230-234), додатки (т. 1 а.с. 235-244).

02 серпня 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду (т. 1 а.с. 245-247).

04 серпня 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано заяву про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи з отриманням копії матеріалів на електронну адресу (т. 2 а.с. 5-8).

25 серпня 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано заяву про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи з отриманням копії матеріалів на електронну адресу (т. 2 а.с. 10-13).

25 серпня 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду (т. 2 а.с. 14-18).

29 серпня 2022 року ухвалою судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Погребняк Т.Ю. задоволено клопотання відповідача ОСОБА_1 її участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду (т. 2 а.с. 20-21).

30 серпня 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано заяву про невідкладне її повідомлення про стан розгляду її заяви про участь у судовому засіданні (т. 2 а.с. 22-24).

30 серпня 2022 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області направлено відповідь відповідачу № 1 ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 25).

30 серпня 2022 року представником позивача ОСОБА_5 подано заяву про відвід судді Погребняк Т.Ю. (т. 2 а.с. 26-28), із додатками до заяви (т. 2 а.с. 29-39).

31 серпня 2022 року ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області заява про відвід судді подана представником позивача задоволена, суддю Погребняк Т.Ю. відведено у справі (т. 2 а.с. 44-45).

01 вересня 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 подано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду (т. 2 а.с. 46-49).

01 вересня 2022 року згідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільна справа № 207/1299/22 передана до провадження суду, у складі судді Юрченко І.М. (т. 2 а.с. 50).

01 вересня 2022 року суддею Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Юрченко І.М. заявлено самовідвід (т. 2 а.с. 51).

01 вересня 2022 року ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області задоволено заяву про самовідвід від цивільної справи, судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Юрченко І.М. (т. 2 а.с. 52-53).

02 вересня 2022 року згідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільна справа № 207/1299/22 передана до провадження суду, у складі судді Бистровій Л.О.(т. 2 а.с. 54).

19 вересня 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву (т. 2 а.с. 58-74), за змістом якого заявлено про закриття провадження у справі з підстав пункту першого частини першої статті 255 ЦПК України, і додатки (т. 2 а.с. 75-107).

19 вересня 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду (т. 2 а.с. 108-113).

21 вересня 2022 року ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області задоволено клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду (т. 2 а.с. 115-116).

30 вересня 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано клопотання про перевірку зарахування судового збору (т. 2 а.с. 130-133).

30 вересня 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано клопотання про постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху (т. 2 а.с. 142-149), додатки до клопотання (т. 2 а.с. 150-170).

01 жовтня 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано клопотання про перевірку зарахування судового збору (т. 2 а.с. 134-137), із додатками (т. 2 а.с. 138-141).

01 жовтня 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подане клопотання про постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху (т. 2 а.с. 171-178), додатки до клопотання (т. 2 а.с. 179-203).

01 жовтня 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано заяву про застосування строку позовної давності (т. 2 а.с. 204-207), додатки до заяви (т. 2 а.с. 208-223).

03 жовтня 2022 року представником позивача ОСОБА_5 подані пояснення по справі (т. 2 а.с. 120-121), додатки (т. 2 а.с. 122-129).

25 жовтня 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду (т. 3 а.с. 2-3), додатки (т. 3 а.с. 4-7).

25 жовтня 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано клопотання про постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху (т. 3 а.с. 8-9), додатки (т. 3 а.с. 17-35).

27 жовтня 2022 року ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (т. 3 а.с. 37-38), задоволено клопотання ОСОБА_1 про її участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду.

02 листопада 2022 року ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без руху, було відмовлено (т. 3 а.с. 40).

02 листопада 2022 року ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за наслідком розгляд клопотань, витребувано у Приватного нотаріуса Огнєвої Н.О. належним чином засвідчену копію нотаріальної справи на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , а також витребувано у Криничанської селищної об`єднаної територіальної громади Кам`янського району Дніпропетровської області інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_2 (т. 3 а.с. 41-42).

02 листопада 2022 року ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України відмовлено (т. 3 а.с. 43).

04 листопада 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано заяву про відвід судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Бистрової Л.О. (т. 3 а.с. 55-66).

08 листопада 2022 року ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (т. 3 а.с. 68-70), заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Бистрової Л.О., задоволено.

08 листопада 2022 року згідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільна справа № 207/1299/22 передана до провадження суду, у складі судді Подобєд О.К. (т. 3 а.с. 72).

15 листопада 2022 року на виконання ухвали Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 листопада 2022 року, приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Огнєвою Н.О. надані копії документів за договором купівлі-продажу заводу будівельних матеріалів, по свідчого нотаріусом 27 серпня 2001 року за реєстровим номером 3811 (т. 3 а.с. 75-92).

16 листопада 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано заяву про відвід судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Подобєд О.К. (т. 3 а.с. 93-96).

22 листопада 2022 року ухвалою судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Подобєд О.К., заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Подобєд О.К. задоволено (т. 3 а.с. 98-100).

22 листопада 2022 року згідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями «призначення судді не відбулося. Не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Деталі наведені в лозі протоколу призначення». (т. 3 а.с. 101).

22 листопада 2022 року головою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Скиба С.А. видано Розпорядження № 2 (т. 3 а.с. 105), за змістом якого: відповідно до ч. 1 , 4 ст. 31, ч. 4, 7 ст. 40 ЦПК України, після задоволення відводів (самовідводів) та з підстав неможливості утворити новий склад суду, оскільки суддям заявлено відвід та самовідвід, надсилається до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, як найбільш територіально наближеного, цивільну справу № 207/1299/22 провадження № 2/207/758/22.

На виконання ухвали Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 листопада 2022 року Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Криничанської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області надано інформацію щодо реєстраційного обліку за місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 (т. 3 а.с. 106).

06 грудня 2022 року цивільна справа № 207/1299/22 за позовом Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Огнєва Надія Олександрівна «про витребування майна з незаконного володіння, визнання недійсними та застосування наслідків недійсності договорів купівлі-продажу», прийнята до провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 грудня 2022 року (т. 4 а.с. 1), справа розподілена і передана у провадження складу суду головуюча суддя Івченко Т.П..

Враховуючи приписи частини 12 статті 33 ЦПК України, і те що цивільна справа передана до провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на стадії підготовчого провадження, судом було призначено судове засідання в межах підготовчого провадження на 13 грудня 2022 року.

08 грудня 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано заяву про поновлення процесуального строку на подання заяви про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи з отриманням копії матеріалів на електронну адресу (т. 4 а.с. 16-17).

08 грудня 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду (т. 4 а.с. 18).

08 грудня 2022 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду (т. 4 а.с. 19-20), з додатками (т. 4 а.с. 21-25).

09 грудня 2022 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області клопотання відповідача ОСОБА_1 про її участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду, задоволено (т. 4 а.с. 27).

12 грудня 2022 року представником позивача ОСОБА_6 подано клопотання про відкладення розгляду справи (т. 4 а.с. 28).

13 грудня 2022 року у судовому засіданні в межах підготовчого провадження прийняли участь відповідач № 1 ОСОБА_1 , представник відповідача № 2 ОСОБА_2 , адвокат Тютюнник О.В., сторона позивача і 3-я сторона не прибули. Судове засідання відкладено для виклику всіх сторін.(т. 4 а.с. 31-37).

23 січня 2023 року представником відповідача № 2 ОСОБА_2 , адвокат Тютюнник О.В., подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи (т. 4 а.с. 61).

24 січня 2023 року розпочато підготовчі дії, згідно до приписів частини 12 статті 33 ЦПК України (т. 4 а.с. 62-69), за клопотанням сторони по справі, оголошено перерву в судовому засіданні, на 08 люте 2023 року.

24 січня 2023 року представником позивача ОСОБА_7 подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи (т. 4 а.с. 71-75).

24 січня 2023 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано заперечення на дії головуючого (т. 4 а.с. 92-94).

03 лютого 2023 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надійшов запит про розгляд заперечень на дії головуючого (т. 4 а.с. 95-97).

03 лютого 2023 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи з отриманням в дистанційному режимі (т. 4 а.с. 98-99).

08 лютого 2023 року представником позивача Кам`янської міської ради Тарасюк О.Л. подані пояснення щодо заявленого клопотання відповідачем № 1 ОСОБА_1 про закриття провадження у справі та щодо підстав залучення 3-ою особою приватного нотаріуса Огнєвої Н.О. (т. 4 а.с. 102-119).

08 лютого 2023 року підготовчі дії в судовому засіданні за участі сторін, продовжено (т. 4 а.с. 119-122), за клопотанням сторони по справі, оголошено перерву на 27 люте 2023 року о 14.00 годині.

09 лютого 2023 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи з отриманням в дистанційному режимі (т. 4 а.с. 100-101).

09 лютого 2023 року матеріали цивільної справи № 207/1299/22 відскановані і приєднані в системі «Електронний суд».

10 лютого 2023 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано заяву про відвід судді (т. 4 а.с. 124-131).

10 лютого 2023 року згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заява про відвід судді в межах цивільної справи № 207/1299/22 за передана до провадження суду, у складі судді Похваліта С.М. (т. 4 а.с. 131).

16 лютого 2023 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у задоволені заявленого відводу судді відповідачем № 1 ОСОБА_1 , - відмовлено (т. 4 а.с. 132-133).

26 лютого 2023 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подані заперечення на дії головуючого (т. 4 а.с. 171-172).

27 лютого 2023 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подано клопотання/заява, відповідь на пояснення представника Кам`янської міської ради, із додатками (т.4 а.с. 151-170).

27 лютого 2023 року під час підготовчого провадження, розглянув у відкритому судовому засіданні, клопотання відповідача № 1 ОСОБА_1 «про закриття провадження у справі», постановлено Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ввід 27 лютого 2023 року про відмову у задоволенні клопотання.

Як було зазначено сторонами, станом на 27 лютого 2023 року інших заяв і клопотань сторони не мали, всі подані клопотання станом на 27 лютого 2023 року сторонами, судом були розглянуті по суті.

Всі заявлені клопотання, в тому числі про закриття провадження у справі, заявлене відповідачем № 1 ОСОБА_1 , розглянуто по суті, з постановленням ухвали від 27 лютого 2023 року.

Ухвалою від 27 лютого 2023 року підготовче провадження у справі за позовом Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Огнєва Надія Олександрівна «про витребування майна з незаконного володіння, визнання недійсними та застосування наслідків недійсності договорів купівлі-продажу», було закрито та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

28 лютого 2023 року відповідачем ОСОБА_1 в системі «Електронний суд» сформовано заяву про відвід секретаря судового засідання Оніщук Д.Р..

01 березня 2023 року у задоволенні заяви відповідача № 1 ОСОБА_1 про відвід секретаря судового засідання Оніщук Д.Р., - було відмовлено.

13 березня 2023 року відповідачем № 1 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подана заява про відвід судді Івченко Т.П..

15 березня 2023 року заява відповідача № 1 ОСОБА_1 про відвід судді Івченко Т.П., - залишена без розгляду.

Повторно, 13 березня 2023 року відповідачем ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подана заява про відвід секретаря судового засідання.

15 березня 2023 року повторно подану заяву відповідача № 1 ОСОБА_1 про відвід секретаря судового засідання Оніщук Д.Р. було залишено без розгляду.

31 липня 2023 року ОСОБА_1 заявила про застосування п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, як то залишення позовної заяви без розгляду.

31 липня 2023 року клопотання відповідача № 1 ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду було задоволено. Позовну заяву Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Огнєва Надія Олександрівна «про витребування майна з незаконного володіння, визнання недійсними та застосування наслідків недійсності договорів купівлі-продажу», було залишено без розгляду.

17 жовтня 2023 року Постановою Дніпровського апеляційного суду ухвала Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 липня 2023 року про залишення позову без розгляду була скасована та справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

7.Фактичні обставини встановлені судом.

14.06.1999 року Постановою Арбітражного суду Дніпропетровської області у справі Б 2/268-98 (т. 3 а.с. 78), визнав Дніпродзержинський завод будівельних матеріалів м. Дніпродзержинська банкрутом, призначив ліквідаторами заводу: ДПІ м. Дніпродзержинська, фінвідділ м. Дніпродзержинськ, Дніпродзержинське відділення АКБ «Промінвестбанку» м. Дніпродзержинськ.

Так, з боку Фінансового відділу Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області від 13.07.1999 року призначено представником фінвідділу який увійшов до складу ліквідаційної комісії Дніпродзержинського заводу будівельних матеріалів Теплицьку Т.Р. заступника завідуючої, начальника інспекції доходів, грошового обігу, цінних паперів і нових форм господарювання Баглійського райфінвідділу (т. 3 а.с. 79).

01.02.2000 року за вих. № 3/21 Головою Фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської ради Поляковою Л.Г. подано вимога про включення до складу ліквідаційної комісії Дніпродзержинського заводу будівельних матеріалів, розташованого за адресою Дніпропетровська область, місто Дніпродзержинська, вул. Широка, № 182 представника Фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської ради Чернікову Юлію Володимирівну, з підстав того, що Фонд комунальної власності м. Дніпродзержинська делеговані повноваження щодо управління комунальною власністю (т. 3 а.с. 80).

08.02.2000 року відбулося засідання ліквідаційної комісії Дніпродзержинського заводу будівельних матеріалів, на якому серед інших членів були присутні представник Фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської ради Чернікова Ю.В., та представник Фінансового відділу Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області Теплицька Т.Р., що підтверджено копією протоколу № 2 від 08.02.2000 року (т. 3 а.с. 81), - яким було затверджено склад ліквідаційної комісії, а головою ліквідаційної комісії обрано Макарчук О.А..

Станом на лютий 2000 року ліквідаційна комісія ДП «Дніпродзержинського заводу будівельних матеріалів», в особі членів комісії, уклала угоду з Товарною біржею «Дніпродзержинська» на проведення торгів з продажу майна ДП «Дніпродзержинського заводу будівельних матеріалів», - основних засобів підприємства (т. 3 а.с. 85).

07.04.2000 року за результатами біржових торгів на Товарній біржі «Дніпродзержинська» переможцем торгів став ОСОБА_2 , що підтверджено протоколом № 9/лкн від 07.04.2000 року (т. 3 а.с. 84).

20.04.2000 року ОСОБА_2 сплачено за прибутковим касовим ордером № 224 ТД «Дніпродзержинська», сума шість тисяч п`ятдесят гривень, як кінцева ціна за результатами торгів, що підтверджено п.3 Договору купівлі-продажу (т. 3 а.с. 76), поясненнями представника відповідача № 2, не оспорено сторонами у справі.

19.01.2001 року Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська видано Свідоцтво про право власності на об`єкт в цілому, який розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належить територіальній громаді м. Дніпродзержинська на праві комунальної власності. В цілому складається з 11 (одинадцяти) будинків (будівель) та споруд. Свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 15.01.2001 року № 06 (т. 1 а.с. 82, 133).

Свідоцтво підписано Головою Фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської ради Поляковою Л.Г.

На 06.2001 року на ім`я Державної податкової інспекції у місті Дніпродзержинську видано Бюро технічної інвентаризації за № 2959 (т. 3 а.с. 85) Довідку-характеристику в порядку відчуження з прилюдних торгів завод будівельних матеріалів на ДП «Дніпродзержинський завод будівельних матеріалів».

27.08.2001 року на ім`я приватного нотаріуса Огнєвій Н.О. Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської ради за вих.№ 3/260 (т. 3 а.с. 88), повідомлено що Мале державне підприємство «Дніпродзержинський завод будматеріалів» по вул. Широкій, 182 розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради народних депутатів від 28.09.1993 року № 151 було передано у комунальну власність міста. Рішенням Фонду комунального майна від 20.12.1994 року № 84 майновий комплекс заводу був переданий у господарське відання малому державному підприємству «Дніпродзержинський завод будматеріалів». Рішенням Дніпродзержинської міської ради народних депутатів від 12.08.1996 року № 229 мале державне підприємство «Дніпродзержинський завод будматеріалів» було перереєстровано у державне підприємство «Дніпродзержинський завод будівельних матеріалів» та затверджено статут підприємства.

27.08.2001 року між Ліквідаційною комісією Державного підприємства «Дніпродзержинський завод будівельних матеріалів», яке визначене банкрутом, в особі голови Макарчук Оксани Андріївни, та з другої сторони ОСОБА_3 , діючої на підставі доручення, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огнєвою Н.О. від 10.04.2001 року за реєстровим № 1368 від імені ОСОБА_2 , уклали договір купівлі-продажу заваду будівельних матеріалів, що знаходиться по АДРЕСА_1 , який складається з А-1 адміністративна будівля цегла, нежитловою площею 347,6 кв.м, Б-1 електромайстерня цегла, В-1 вбиральня цегла, Д-1 вагова шлакоблок, Ж-1 котельня цегла нежитловою площею 203,4 кв.м, Л-1 підстанція цегла, М-1 кузня 1/2 шлакоблок, 1/2 цегла нежитловою площею 40,6 кв.м (т. 3 а.с. 76).

Згідно до п. 2 Договору цей завод будматеріалів належить Територіальній громаді м. Дніпродзержинська на підставі свідоцтва про право власності, виданого 19.01.2001 року за № 06 та зареєстрованого в Дніпродзержинському БТІ за № 606 книга 8, який передано у повне господарське віддання ДП «Дніпродзержинський завод будматеріалів» на підставі рішення ФКМ від 20.12.1994 року № 94.

П. 3 Договору продаж цей вчинено за шість тисяч п`ятдесят гривень, який сплачено 20.04.2000 року, за прибутковим касовим ордером № 224 ТД «Дніпродзержинська».

27.08.2001 року договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огнєвою Н.О., зареєстровано в реєстрі за № 3811 (т. 3 а.с. 76).

24.11.2004 року рішенням Дніпродзержинської міської ради від 24.11.2004 року № 442-16/VI (т. 1 а.с. 156), з додатком до рішення міської ради за п. 71 додатку, підтверджено прийняття рішення міською радою про надання приватному підприємцю ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , земельної ділянки 0,7143 га.

20.12.2004 року між Дніпродзержинською міською радою (), як «Орендодавцем», та приватним підприємцем ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), укладено договір оренди земельної ділянки (т. 1 а.с. 121-125) яке орендар прийняв у строкове платне користування площею 0,7143 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно до п. 1.2. Договору підставою для надання земельної ділянки в оренду є рішення Дніпродзержинської міської ради від 24.11.2004 року № 442-16/VI.

П. 1.3. Договору визначено, що цільове призначення земельної ділянки землі підприємств іншої промисловості (1.10.5).

П. 1.5. Договору земельна ділянка передається в оренду з метою несільськогосподарського використання для фактичного розміщення виробничих будівель 0,1579 га, під проходами, проїздами, площадками 0,5564 га.

П. 2.1. Договору Договір укладається на строк до 21.10.2014 року.

До договору долучено план земельної ділянки з графічно зображеними будівлями розміщеними на ній, за адресою АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 126).

Акт польового обстеження і погодження меж земельної ділянки, прийому-передачі межових знаків земельної ділянки, та акт прийому-передачі земельної ділянки від 23.12.2004 року (т. 1 а.с. 152-155).

18.06.2008 року Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справі № 2-1132/2008 (т. 1 а.с. 117-119), за позовом ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_2 , до Департаменту містобудування Дніпродзержинської міської ради, треті особи Обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», департамент містобудування Дніпродзержинської міської ради «про визнання права власності на самовільно переобладнаний об`єкт нерухомості», вирішено:

«…задовольнити позовні вимог…

Визнати за ОСОБА_2 право власності на розташований по АДРЕСА_1 завод будівельних матеріалів з частковою зміною цільового призначення під виробництво скотчу, що складається з адміністративної будівлі (А-1) площею 346,2 кв.м, слюсарної майстерні (Б-1) площе 102,4 кв.м, вбиральні (В-1), Д-1 вагової площею 33,7 кв.м, Ж-2 цеху з виробництва скотчу площею 430,4 кв.м, Л-1 підстанції, 1-5 огорож.

Зобов`язати Обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати право власності на завод будівельних матеріалів з частковою зміною цільового призначення під виробництво скотчу, що складається з: адміністративної будівлі (А-1) площею 346,2 кв.м, слюсарної майстерні (Б-1) площе 102,4 кв.м, вбиральні (В-1), Д-1 вагової площею 33,7 кв.м, Ж-2 цеху з виробництва скотчу площею 430,4 кв.м, Л-1 підстанції, 1-5 огорож, розташований по АДРЕСА_1 , - за ОСОБА_2 …».

20.06.2008 року, у простій письмовій формі між ОСОБА_2 , як продавцем,та ОСОБА_1 , як покупцем, у м. Дніпродзержинськ укладено договір купівлі-продажу 9/10 частин Заводу будівельних матеріалів, що знаходиться АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 8).

10.07.2008 року в Реєстр прав власності на нерухоме майно, за реєстраційним номером 23933379 зареєстровано право власності на Завод будівельних матеріалів, адреса АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 вцілому, на підставі Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.06.2008 року (т. 1 а.с. 20).

24.07.2008 року Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справі № 2-1537/08 (т. 1 а.с. 115-116) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляла самостійних вимог щодо предмету спору Комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» про визнання договору дійсним та визнання права власності:

«…визнати дійсним договір купівлі-продажу 9/10 частин заводу будівельних матеріалів, розташований по АДРЕСА_1 , укладений 20 червня 2008 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 9/10 частин заводу будівельних матеріалів, розташованого по АДРЕСА_1 , які складаються з А-1 адміністративної будівлі, загальною площею 346,2 кв.м; Б-1 слюсарної майстерні загальною площею 102,4 кв.м, В-1 вбиральні, Ж-2 цеху з виробництва скотча, загальною площею 430,4 кв.м; Д-1 підстанції; І-5 огорож.

Зобов`язати Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації зареєструвати право власності на 9/10 частин заводу будівельних матеріалів, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 …».

14.08.2008 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, за реєстраційним номером 23933379 зареєстровано право власності на Завод будівельних матеріалів, адреса АДРЕСА_1 , загальною вартістю 360120 номер запису 294 в книзі 3, на підставі Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 24.07.2008 року на 9/10 часток за ОСОБА_1 і 1/10 за ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 9).

30.05.2023 року в межах цивільної справи 2-1537/08 Постановою Дніпровського апеляційного суду за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляла самостійних вимог щодо предмету спору Комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» про визнання договору дійсним та визнання права власності, в якій подано апеляційну скаргу Кам`янською міською радою Дніпропетровської області на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 24.07.2008 року (т. 6 а.с. 93-97),

«… апеляційну скаргу Кам`янської міської ради Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 липня 2008 року скасувати.

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу 9/10 часток заводу будівельних матеріалів, розташованого в АДРЕСА_1 від 20 червня 2008 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 9/10 часток заводу будівельних матеріалів, розташованого в АДРЕСА_1 , і зобов`язанні Комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати право власності за ОСОБА_1 на 9/10 частко заводу будівельних матеріалів, розташованого в АДРЕСА_1 …».

Щодо справи № 207/2125/21 на яку посилається позивач, заявляючи її як підставу для звернення із даним позовом, то зазначена справа відкрита провадженням за Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.08.2021 року за поданим 11 червня 2021 року представником позивача ОСОБА_2 , адвокатом Тютюнник О.В. позовом, яким заявлено наступні позовні вимоги:

1)Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/10 частку Заводу будівельних матеріалів розташованого за адресою АДРЕСА_1 , що складається із: А-1 адміністративна будівля (загальною площею 346,2 кв.м), Б-1 слюсарна майстерня (загальною площею 102,4 кв.м), В-1 вбиральня (загальна площа 16,4 кв.м), Д-1 вагова (загальна площа 33,7 кв.м), Ж-2 цех з виробництва скотча (загально площею 430,4 кв.м), Л-1 підстанція (площа 45,5 кв.м), огорожі;

2)Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну компенсацію за 1/10 частку Заводу будівельних матеріалів розташованого за адресою АДРЕСА_1 , в розмірі 94605 (дев`яносто чотири тисячі шістсот п`яти) гривень 00 копійок;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму судових витрат в розмірі 946 гривень 50 копійок.

13 грудня 2022 року цивільна справа за № 207/2125/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи без самостійних вимог, щодо предмету спору, - Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради «про припинення права власності на частку в спільному майні», надійшла до провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

08.02.2023 року ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в межах цивільної справи № 207/2125/21 клопотання представника третьої особи без самостійних вимог, щодо предмету спору, - Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради ОСОБА_6 , про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи без самостійних вимог, щодо предмету спору, - Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради «про припинення права власності на частку в спільному майні», - було задоволено.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи без самостійних вимог, щодо предмету спору, - Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради «про припинення права власності на частку в спільному майні», згідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, - зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільної справи № 207/1299/22 за позовом Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Огнева Н.О «про витребування майна з незаконного володіння, визнання недійсним та застосування наслідків недійсності договорів купівлі-продажу».

8.Норми права застосовані судом.

П. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що:

Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно до ч. 2-4 ст. 13 Закону України «Про банкрутство» від 14.05.1992 року № 2343-ХІІ, в редакції закону на червень 1999 року, було передбачено, що:

Про визнання боржника банкрутом арбітражний суд приймає постанову.

В постанові призначаються ліквідатори з числа представників зборів кредиторів, банків, фінансових органів, а також Фонду державного (комунального) майна, якщо банкрутом визнано державне підприємство або організацію.

На ліквідаторів покладаються обов`язки проведення процедури задоволення вимог кредиторів.

Згідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про банкрутство» від 14.05.1992 року № 2343-ХІІ, в редакції закону на червень 1999 року, з моменту визнання боржника банкрутом: припиняється підприємницька діяльність боржника; до ліквідаційної комісії переходить право розпорядження майном банкрута і всі його майнові права та обов`язки.

Ст. 16 Закону України «Про банкрутство» від 14.05.1992 року № 2343-ХІІ, в редакції закону на червень 1999 року, було передбачено, що:

Призначені арбітражним судом ліквідатори утворюють ліквідаційну комісію. До складу ліквідаційної комісії входить також розпорядник майна боржника.

Ліквідаційна комісія:

управляє майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута; визнає ліквідаційну масу і розпоряджається нею; вживає заходів до стягнення дебіторської заборгованості; реалізує майно банкрута і здійснює інші заходи, спрямовані на задоволення вимог кредиторів відповідно до Закону Української РСР «Про підприємства в Українській РСР».

Згідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про банкрутство» від 14.05.1992 року № 2343-ХІІ, в редакції закону на червень 1999 року, з метою погашення боргу стягнення може бути звернено на все майно банкрута, що належить йому на праві власності або повного господарського відання.

Ч. 1 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 року № 2343-ХІІ, в редакції станом на 23.08.2001 року, було визначено:

У випадках, передбачених цим Законом, арбітражний суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.

Ч. 2 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 року № 2343-ХІІ, в редакції станом на 23.08.2001 року, визначалось, що:

З дня прийняття арбітражним судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, про що робиться запис у його трудовій книжці, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута, якщо цього не було зроблено раніше.

Згідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 року № 2343-ХІІ, в редакції станом на 23.08.2001 року, було визначено, що:

1. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:

приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження;

виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством;

аналізує фінансове становище банкрута;

виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу;

пред`являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту;

має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується в першу чергу згідно зі статтею 31 цього Закону за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута;

з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута або отриманого для цієї мети кредиту;

заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах кредиторів;

заявляє про відмову від виконання договорів банкрута в порядку, встановленому цим Законом;

вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

передає у встановленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов`язковому зберіганню;

реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом;

повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення арбітражним судом та надає державному органу з питань банкрутства інформацію для ведення єдиної бази даних щодо підприємств-банкрутів;

здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Ч. 3 т. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 року № 2343-ХІІ, в редакції станом на 23.08.2001 року, - до складу ліквідаційної комісії включаються представники кредиторів, фінансових органів, а в разі необхідності - також представники державного органу у справах нагляду за страховою діяльністю, Антимонопольного комітету України, державного органу з питань банкрутства, якщо банкрутом визнано державне підприємство, та представник органів місцевого самоврядування.

Постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" від 28.07.78 р. № 3 (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму ВСУ від 25.12.92 р. № 13 та від 25.05.98 р. № 15, було роз`яснено:

п.4 постанови, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки ті угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини.

Таким чином, угоди щодо придбання на біржових торгах, об`єктів нерухомого майна вимагають оформлення в простій письмовій, а в разі потреби - в нотаріальній формі.

Щодо нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, що перебуває у податковій заставі, то примусовий продаж активів платника податків, у тому числі й об`єктів нерухомого майна, що перебувають у податковій заставі, у рахунок погашення його податкового боргу здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Згідно з пп.3.1.1 ст. 3 цього Закону , активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкових зобов`язань виключно за рішенням суду (господарського суду).

Підпунктом 10.2.1 ст.10 Закону встановлено, що такий продаж здійснюється за кошти виключно на цільових аукціонах, які організовуються за поданням відповідного податкового органу на зазначених біржах.

Згідно із ст.55 Закону України «Про нотаріат» ( 3425-12 ), нотаріуси посвідчують угоди про відчуження майна, яке підлягає реєстрації, лише за умови подання власником майна правовстановлювального документа на майно, що відчужується.

Зазначена вимога випливає з положень ст.41 Конституції України ( 254к/96-ВР ) та ст.4 Закону України «Про власність» ( 697-12 ).

В інших випадках реалізації нерухомого майна через товарну біржу податковим органом (наприклад, реалізація нерухомого майна, яке перейшло у власність держави згідно із постановою КМУ від 25.08.98 р. № 1340 ( 1340-98-п ) «Про Порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним»), якщо покупцем виступає фізособа, угода за загальним правилом повинна бути укладена у письмовій нотаріальній формі.

ЦК УРСР.

Згідно до ст. 4 ЦК УРСР, в редакції станом на 07.04.2000 року на час проведення біржових торгів, як і станом на 27.08.2001 року на час укладання договору купівлі-продажу з нотаріальним посвідченням, визначалося, що:

Цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов`язки.

Відповідно до цього цивільні права і обов`язки виникають:

з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать;

з адміністративних актів, у тому числі для державних, кооперативних та інших громадських організацій з актів планування;

в результаті відкриттів, винаходів, раціоналізаторських пропозицій, створення творів науки, літератури і мистецтва;

внаслідок заподіяння шкоди іншій особі, а так само внаслідок придбання або збереження майна за рахунок коштів іншої особи без достатніх підстав;

внаслідок інших дій громадян і організацій;

внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання цивільно-правових наслідків.

Ч. 1 ст. 41 ЦК УРСР, в редакції станом на 07.04.2000 року на час проведення біржових торгів, як і станом на 27.08.2001 року на час укладання договору купівлі-продажу з нотаріальним посвідченням, передбачалося, що Угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.

Ст. 144 ЦК УРСР, в редакції станом на 07.04.2000 року на час проведення біржових торгів, як і станом на 27.08.2001 року на час укладання договору купівлі-продажу з нотаріальним посвідченням,

-Власник має право витребувати своє майно з чужого незаконного

володіння.

Ст. 145 УРСР, в редакції станом на 07.04.2000 року на час проведення біржових торгів, як і станом на 27.08.2001 року на час укладання договору купівлі-продажу з нотаріальним посвідченням, визначала, що:

Якщо майно за плату придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не повинен був знати (добросовісний набувач), то власник вправі витребувати це майно від набувача лише в разі, коли майно загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадено у того чи іншого, або вибуло з їх володіння іншим шляхом поза їх волею.

Витребування майна з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, не допускається, якщо майно було продано в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Якщо майно набуто безоплатно від особи, яка не мала права його відчужувати, власник вправі витребувати майно в усіх випадках.

Згідно до ст. 151 ЦК УРСР, в редакції станом на 07.04.2000 року на час проведення біржових торгів, як і станом на 27.08.2001 року на час укладання договору купівлі-продажу з нотаріальним посвідченням, визначено, що:

В силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як-от: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з договору або інших підстав, зазначених у статті 4 цього Кодексу.

Статтею 224 ЦК УРСР, в редакції станом на 07.04.2000 року на час проведення біржових торгів, як і станом на 27.08.2001 року на час укладання договору купівлі-продажу з нотаріальним посвідченням, визначалось:

За договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

ЦК України.

П. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що:

Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Ст. 5 ЦК України визначено, що:

1. Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

2. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

3. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦК України, -

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

П. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України - Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України - Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ч. 1 ст. 204 ЦК України - Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно до ст.. 215 ЦК України:

1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

2. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 216 ЦК України визначено, що:

1. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

2. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

3. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

4. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

5. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

У відповідності до ст. 217 ЦК України:

1. Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Згідно до ст. 219 ЦК України:

1. У разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним.

2. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.

Згідно до ст. 220 ЦК України:

1. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Ч. 1 ст. 236 ЦК України, - Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Ч. 1 ст. 262 ЦК України, - Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Ч. 1 ст. 316 ЦК України, - Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Ч. 1 ст. 321 ЦК України, - Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ч. 1 ст.387 ЦК України, - Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 388 ЦК України визначено, що:

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

2. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна.

3. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Щодо строків позовної давності.

Так, згідно до ст. 71 ЦК УРСР, в редакції станом на 07.04.2000 року на час проведення біржових торгів, як і станом на 27.08.2001 року на час укладання договору купівлі-продажу з нотаріальним посвідченням, визначалося, що:

Загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Згідно до ст. 74 ЦК УРСР, в редакції станом на 07.04.2000 року на час проведення біржових торгів, як і станом на 27.08.2001 року на час укладання договору купівлі-продажу з нотаріальним посвідченням, - Вимога про захист порушеного права приймається до розгляду судом, арбітражем або третейським судом незалежно від закінчення строку позовної давності.

Ст. 75 ЦК УРСР, в редакції станом на 07.04.2000 року на час проведення біржових торгів, як і станом на 27.08.2001 року на час укладання договору купівлі-продажу з нотаріальним посвідченням,

-Позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін.

Ст. 76 ЦК УРСР, в редакції станом на 07.04.2000 року на час проведення біржових торгів, як і станом на 27.08.2001 року на час укладання договору купівлі-продажу з нотаріальним посвідченням,

-Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Ст. 77 ЦК УРСР, в редакції станом на 07.04.2000 року на час проведення біржових торгів, як і станом на 27.08.2001 року на час укладання договору купівлі-продажу з нотаріальним посвідченням,

-Зміна осіб у зобов`язанні не тягне за собою зміни строку позовної давності.

Ст. 80 ЦК УРСР, в редакції станом на 07.04.2000 року на час проведення біржових торгів, як і станом на 27.08.2001 року на час укладання договору купівлі-продажу з нотаріальним посвідченням,

-Закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові.

Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

П. 2 ч. 1 ст. 83 ЦК УРСР, в редакції станом на 07.04.2000 року на час проведення біржових торгів, як і станом на 27.08.2001 року на час укладання договору купівлі-продажу з нотаріальним посвідченням,

- Позовна давність не поширюється: на вимоги державних організацій про повернення державного майна з незаконного володіння колгоспів та інших кооперативних та інших громадських організацій або громадян;

Ч. 1 ст. 256 ЦК України, - Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Ч. 1 ст. 257 ЦК України, - Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

9.Висновки та мотиви рішення.

Як встановлено судом, спір між сторонами стосується майнових прав на об`єкт нерухомості, який відчужений за договором купівлі-продажу в порядку виконання судового рішення, що підлягає врегулюванню згідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а саме згідно до законодавства яке діяло в період починаючи з 14.06.1999 року дати винесення Постанови Арбітражного суду Дніпропетровської області (справа Б 2/268-98), по 07.04.2000 року на час проведення біржових торгів, як і на 27.08.2001 року на час укладання договору купівлі-продажу з нотаріальним посвідченням, в частині позовних вимог заявлених позивачем щодо оспорюваного Договору купівлі-продажу заводу будівельних матеріалів від 27.08.2001 року, як то ЦК УРСР, Закону України «Про банкрутство» від 14.05.1992 року № 2343-ХІІ, в його редакції на час виникнення оспорюваних правовідносин.

В частині заявлених позовних вимог щодо договору купівлі-продажу заводу будівельних матеріалів від 20.06.2008 року, то при вирішенні спору в цій частці підлягають застосування норми ЦК України.

Так, як встановлено судом, позивач, заявляючи про порушення свого права власності посилається на те, що він про вибуття належного йому майна, а саме Заводу будівельних матеріалів, розташованого за адресою вул. Широка, 182, у м. Кам`янське (до перейменування м. Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області, за договором купівлі-продажу від 27.08.2001 року зареєстрованого за № 3811, посилається на необізнаність таких дій та відсутності повноважень у особи, яка діяла як відчужувач майна.

Проте з таким не можна погодитися, так як заявлена позиція повністю спростовується фактичними даними і дослідженими доказами, а саме:

-Постановою Арбітражного суду Дніпропетровської області у справі Б 2/268-98 від 14.06.1999 року (т. 3 а.с. 78), якою визнано Дніпродзержинський завод будівельних матеріалів м. Дніпродзержинська банкрутом, із призначенням ліквідаторами заводу: ДПІ м. Дніпродзержинська, фінвідділ м. Дніпродзержинськ, Дніпродзержинське відділення АКБ «Промінвестбанку» м. Дніпродзержинськ;

-призначенням виконавчим органом міської ради позивача представника Фінансового відділу Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області від 13.07.1999 року, який увійшов до складу ліквідаційної комісії Дніпродзержинського заводу будівельних матеріалів Теплицьку Т.Р. заступника завідуючої, начальника інспекції доходів, грошового обігу, цінних паперів і нових форм господарювання Баглійського райфінвідділу (т. 3 а.с. 79);

-вимогою Голови Фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської ради Полякової Л.Г. від 01.02.2000 року за вих. № 3/21 про включення до складу ліквідаційної комісії Дніпродзержинського заводу будівельних матеріалів, розташованого за адресою Дніпропетровська область, місто Дніпродзержинська, вул. Широка, № 182 представника Фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської ради Чернікову Юлію Володимирівну, з підстав того, що Фонд комунальної власності м. Дніпродзержинська делеговані повноваження щодо управління комунальною власністю (т. 3 а.с. 80);

-протоколом засідання ліквідаційної комісії Дніпродзержинського заводу будівельних матеріалів від 08.02.2000 року № 2 (т. 3 а.с. 81),, на якому серед інших членів були присутні представник Фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської ради Чернікова Ю.В., та представник Фінансового відділу Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області Теплицька Т.Р., на якому було затверджено склад ліквідаційної комісії, а головою ліквідаційної комісії обрано Макарчук О.А..

-Станом на лютий 2000 року ліквідаційна комісія ДП «Дніпродзержинського заводу будівельних матеріалів», в особі членів комісії, уклала угоду з Товарною біржею «Дніпродзержинська» на проведення торгів з продажу майна ДП «Дніпродзержинського заводу будівельних матеріалів», - основних засобів підприємства (т. 3 а.с. 85), та членами зазначеної комісії були всі ті ж особи, серед яких також були представники Дніпродзержинської міської ради, -

-07.04.2000 року за результатами біржових торгів на Товарній біржі «Дніпродзержинська» переможцем торгів став ОСОБА_2 , що підтверджено протоколом № 9/лкн від 07.04.2000 року (т. 3 а.с. 84), та 20.04.2000 року ОСОБА_2 сплачено за прибутковим касовим ордером № 224 ТД «Дніпродзержинська», сума шість тисяч п`ятдесят гривень, як кінцева ціна за результатами торгів, що підтверджено п.3 Договору купівлі-продажу (т. 3 а.с. 76), поясненнями представника відповідача № 2, не оспорено сторонами у справі;

-19.01.2001 року Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська видано Свідоцтво про право власності на об`єкт в цілому, який розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належить територіальній громаді м. Дніпродзержинська на праві комунальної власності. В цілому складається з 11 (одинадцяти) будинків (будівель) та споруд. Свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 15.01.2001 року № 06 (т. 1 а.с. 82, 133). Свідоцтво підписано Головою Фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської ради Поляковою Л.Г.

-На 06.2001 року на ім`я Державної податкової інспекції у місті Дніпродзержинську видано Бюро технічної інвентаризації за № 2959 (т. 3 а.с. 85) Довідку-характеристику в порядку відчуження з прилюдних торгів завод будівельних матеріалів на ДП «Дніпродзержинський завод будівельних матеріалів».

-27.08.2001 року на ім`я приватного нотаріуса Огнєвій Н.О. Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської ради за вих.№ 3/260 (т. 3 а.с. 88), повідомлено що Мале державне підприємство «Дніпродзержинський завод будматеріалів» по вул. Широкій, 182 розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради народних депутатів від 28.09.1993 року № 151 було передано у комунальну власність міста. Рішенням Фонду комунального майна від 20.12.1994 року № 84 майновий комплекс заводу був переданий у господарське відання малому державному підприємству «Дніпродзержинський завод будматеріалів». Рішенням Дніпродзержинської міської ради народних депутатів від 12.08.1996 року № 229 мале державне підприємство «Дніпродзержинський завод будматеріалів» було перереєстровано у державне підприємство «Дніпродзержинський завод будівельних матеріалів» та затверджено статут підприємства.

-27.08.2001 року між Ліквідаційною комісією (у склад якої входили представники позивача) Державного підприємства «Дніпродзержинський завод будівельних матеріалів», яке визначене банкрутом, в особі голови Макарчук Оксани Андріївни, та з другої сторони ОСОБА_3 , діючої на підставі доручення, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огнєвою Н.О. від 10.04.2001 року за реєстровим № 1368 від імені ОСОБА_2 , уклали договір купівлі-продажу заваду будівельних матеріалів, що знаходиться по АДРЕСА_1 , який складається з А-1 адміністративна будівля цегла, нежитловою площею 347,6 кв.м, Б-1 електромайстерня цегла, В-1 вбиральня цегла, Д-1 вагова шлакоблок, Ж-1 котельня цегла нежитловою площею 203,4 кв.м, Л-1 підстанція цегла, М-1 кузня 1/2 шлакоблок, 1/2 цегла нежитловою площею 40,6 кв.м (т. 3 а.с. 76). Згідно до п. 2 Договору цей завод будматеріалів належить Територіальній громаді м. Дніпродзержинська на підставі свідоцтва про право власності, виданого 19.01.2001 року за № 06 та зареєстрованого в Дніпродзержинському БТІ за № 606 книга 8, який передано у повне господарське віддання ДП «Дніпродзержинський завод будматеріалів» на підставі рішення ФКМ від 20.12.1994 року № 94. П. 3 Договору продаж цей вчинено за шість тисяч п`ятдесят гривень, який сплачено 20.04.2000 року, за прибутковим касовим ордером № 224 ТД «Дніпродзержинська». 27.08.2001 року договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огнєвою Н.О., зареєстровано в реєстрі за № 3811 (т. 3 а.с. 76).

Таким чином в період починаючи з дати затвердження складу ліквідаційної комісії, та по час укладання оспорюваного договору у всіх процедурах, які пов`язані з оспорюваним Договором від 27.08.2001 року, здійснювалися за участі представників позивача, та з їх відома, а саме:

-Голови Фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської ради Полякової Л.Г.;

-представника Фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська Дніпродзержинської міської ради Чернікової Ю.В.,

-представника Фінансового відділу Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області Теплицької Т.Р..

Зазначені вище дії були проведені в порядку виконання судового рішення - Постанови Арбітражного суду Дніпропетровської області у справі Б 2/268-98 від 14.06.1999 року (т. 3 а.с. 78), якою було визнано Дніпродзержинський завод будівельних матеріалів м. Дніпродзержинська банкрутом, із призначенням ліквідаторами заводу: ДПІ м. Дніпродзержинська, фінвідділ м. Дніпродзержинськ, Дніпродзержинське відділення АКБ «Промінвестбанку» м. Дніпродзержинськ, та в порядку визначеним Законом України «Про банкрутство» від 14.05.1992 року № 2343-ХІІ, Законом Української РСР «Про підприємства в Українській РСР», Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 року № 2343-ХІІ, в редакції станом на 23.08.2001 року, Законом України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», Законом України «Про нотаріат», ст. 41 Конституції України та ст.4 Закону України «Про власність», а саме шляхом реалізації нерухомого майна через товарну біржу податковим органом (наприклад, реалізація нерухомого майна, яке перейшло у власність держави згідно із постановою КМУ від 25.08.98 р. № 1340 ( 1340-98-п ) «Про Порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним», та враховуючи що покупцем виступала фізична особа, із укладання такої угоди за загальним правилом у письмовій нотаріальній формі.

А тому позивачем не наведено підстав для визнання оспорюваного Договору купівлі-продажу заводу будівельних матеріалів від 27.08.2001 року №3811, а саме: А-1 - адміністративна будівля, цегла, нежитловою площею 347,6 кв.м., Б-1 - електромайстерня, цегла, В-1 - вбиральня, цегла, Д-1 - вагова, шлакоблок, Ж-1 - котельня, цегла, нежитловою площею 203,4 кв.м., Л-1 - підстанція, цегла, М-1 - кузня 1/2 шлакоблок 1/2 цегла, нежитловою площею 40,6 кв.м., з одночасним припиненням речового права, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , укладений між Ліквідаційною комісією державного підприємства «Дніпродзержинський завод будівельних матеріалів», в особі голови Макарчук Оксани Андріївни та ОСОБА_3 , яка діє на підставі доручення, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огневою Н.О. 10 квітня 2001 року за р.№ 1368 від імені ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огнєвою Н.О., зареєстрований в реєстрі за № 3811, як недійсного.

Щодо посилання позивача на підстави для витребування майна з чужого незаконного володіння, при оспорення зазначеного договору від 27.08.2001 року з посиланням на норму ст. 388 ЦК України, то позивачем не враховано, що зазначена угода укладена на час дії ЦК УРСР, згідно до норм якого було визначено, а саме згідно до ст. 145 УРСР, в редакції станом на 07.04.2000 року на час проведення біржових торгів, як і станом на 27.08.2001 року на час укладання договору купівлі-продажу з нотаріальним посвідченням, що:

Якщо майно за плату придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не повинен був знати (добросовісний набувач), то власник вправі витребувати це майно від набувача лише в разі, коли майно загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадено у того чи іншого, або вибуло з їх володіння іншим шляхом поза їх волею (ч. 1 ст. 145 УРСР).

Витребування майна з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, не допускається, якщо майно було продано в порядку, встановленому для виконання судових рішень (ч. 2 ст. 145 УРСР).

Якщо майно набуто безоплатно від особи, яка не мала права його відчужувати, власник вправі витребувати майно в усіх випадках (ч. 3 ст. 145 УРСР).

А тому враховуючи, що відчуження майна - Договору купівлі-продажу заводу будівельних матеріалів від 27.08.2001 року №3811, а саме: А-1 - адміністративна будівля, цегла, нежитловою площею 347,6 кв.м., Б-1 - електромайстерня, цегла, В-1 - вбиральня, цегла, Д-1 - вагова, шлакоблок, Ж-1 - котельня, цегла, нежитловою площею 203,4 кв.м., Л-1 - підстанція, цегла, М-1 - кузня 1/2 шлакоблок 1/2 цегла, нежитловою площею 40,6 кв.м., з одночасним припиненням речового права, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , укладений між Ліквідаційною комісією державного підприємства «Дніпродзержинський завод будівельних матеріалів», тобто укладено відчужувачем Ліквідаційною комісією Дніпродзержинського заводу будівельних матеріалів м. Дніпродзержинська, тобто особою яка в порядку визначеним законодавством України та на виконання Постанови Арбітражного суду Дніпропетровської області у справі Б 2/268-98 від 14.06.1999 року (т. 3 а.с. 78), та що договір підписано саме Головою такої комісії, з врахування вищезазначеної реалізації вказаного майна через товарну біржу податковим органом так як зазначена реалізація нерухомого майна, яка для цього і була переоформлена та перейшла у власність держави, в особі Дніпродзержинської міської ради, згідно до постанови КМУ від 25.08.98 р. № 1340 ( 1340-98-п ) «Про Порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним»), з дотриманням порядку реалізації, та оформлення зазначеного договору у письмовій нотаріальній формі, на підставі чого суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для застосування як то норм 145 УРСР, так і норм ст. 388 ЦК України, так як незгода з набуттям права власності позивача викладена у змісті позовної заяви поданої до суду 17.05.2022 року (т. 1 а.с 1), не містить доказів які б обґрунтували позицію позивача в зазначеній частині позовних вимог, а саме в частині заявлених до відповідача № 2 ОСОБА_2 :

-про витребування від ОСОБА_2 , нежитлову будівлю - завод будівельних матеріалів, який складається з: А-1 адміністративна будівля (загальна площа 346,2 кв.м.), Б-1 слюсарня майстерня (загальна площа 102,4 кв.м.), В-1 вбиральня (загальна площа 16,4 кв.м.), цегла, Д-1 вагова (загальна площа 33,7 кв.м.), Ж-2 цех з виробництва скотча (загальною площею 430,4 кв.м.), Л-1 підстанція (площа 45,5 кв.м.), огорожа, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , на користь Кам`янської міської ради,

-про визнання недійсними та застосування наслідки недійсності до Договору купівлі-продажу заводу будівельних матеріалів від 27.08.2001 року №3811, а саме: А-1 - адміністративна будівля, цегла, нежитловою площею 347,6 кв.м., Б-1 - електромайстерня, цегла, В-1 - вбиральня, цегла, Д-1 - вагова, шлакоблок, Ж-1 - котельня, цегла, нежитловою площею 203,4 кв.м., Л-1 - підстанція, цегла, М-1 - кузня 1/2 шлакоблок 1/2 цегла, нежитловою площею 40,6 кв.м., з одночасним припиненням речового права, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , укладений між Ліквідаційною комісією державного підприємства «Дніпродзержинський завод будівельних матеріалів», в особі голови Макарчук Оксани Андріївни та ОСОБА_3 , яка діє на підставі доручення, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огневою Н.О. 10 квітня 2001 року за р.№ 1368 від імені ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огнєвою Н.О., зареєстрований в реєстрі за № 3811.

Тим більш, судом враховується, та під час судового розгляду підтверджено, що своїми діями станом на 24.11.2004 року позивач Дніпродзержинська міська рада, своїм рішенням № 442-16/VI (т. 1 а.с. 156), з додатком до рішення міської ради за п. 71 додатку, також за адресою розташування Заводу будівельних матеріалів, надав приватному підприємцю ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , земельної ділянки 0,7143 га, та 20.12.2004 року уклав із відповідачем № 2 як приватним підприємцем, а не фізичною особою, договір оренди земельної ділянки (т. 1 а.с. 121-125) яке орендар прийняв у строкове платне користування площею 0,7143 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , із зазначенням цільового призначення земельної ділянки землі підприємств іншої промисловості (1.10.5), з метою несільськогосподарського використання для фактичного розміщення виробничих будівель 0,1579 га, під проходами, проїздами, площадками 0,5564 га, на строк до 21.10.2014 року, що також підтверджено реєстраційною справою № 01927 договору оренди земельної ділянки.

Факт виконання позивачем як рішення № 442-16/VI (т. 1 а.с. 156) яким передано в оренду зазначену земельну ділянку, так і договору від 20.12.2004 року оренди земельної ділянки, підтверджено Актом польового обстеження і погодження меж земельної ділянки, прийому-передачі межових знаків земельної ділянки, та акт прийому-передачі земельної ділянки від 23.12.2004 року (т. 1 а.с. 152-155).

Позивач будучи обізнаний про докази надані стороною відповідача, зазначені вище докази не спростував, і не підтвердив що Дніпродзержинська міська рада була необізнана, що укладаючи договір оренди земельної ділянки ввід 20.12.2004 року як і ухвалення Рішення Дніпродзержинської міської ради від 24.11.2004 року, міська рада не знала що на цій земельній ділянці розташований Завод будівельних матеріалів, який перейшов у приватну власність відповідача № 2 ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу заводу будівельних матеріалів від 27.08.2001 року (т. 1 а.с. 7), та що саме зазначена земельна ділянка віднесена до землі підприємств іншої промисловості, і виділяється та надається у оренду з метою несільськогосподарського використання для фактичного розміщення виробничих будівель 0,1579 га, під проходами, проїздами, площадками 0,5564 га, на строк до 21.10.2014 року.

Щодо підстав застосування до зазначених вимог в частині оспорення заявленого договору купівлі-продажу від 27.08.2001 року, то судом враховується П. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким визначено, що: Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Та що, згідно до п. 2 ч. 1 ст. 83 ЦК УРСР, в редакції станом на 07.04.2000 року на час проведення біржових торгів, як і станом на 27.08.2001 року на час укладання договору купівлі-продажу з нотаріальним посвідченням, - Позовна давність не поширюється: на вимоги державних організацій про повернення державного майна з незаконного володіння колгоспів та інших кооперативних та інших громадських організацій або громадян.

А тому заявлені вимоги відповідачем № 1 і № 2 щодо застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності, що позовних вимог в цій частині не застосовується.

Щодо частини позовних вимог заявлених позивачем про:

-визнання недійсними та застосування наслідків недійсності до Договору купівлі-продажу заводу будівельних матеріалів від 20.06.2008 року а саме: А-1 - адміністративна будівля (346,2 кв.м.), Б-1 - слюсарні майстерні (102,4 кв.м.), В-1 - вбиральня, Ж-2 цех з виробництва скотча (430,4 кв.м.), Л-1 підстанція, 1-5 огорожа, з одночасним припиненням речового права, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

-витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 нежитлову будівлю - завод будівельних матеріалів, який складається з: А-1 адміністративна будівля (загальна площа 346,2 кв.м.), Б-1 слюсарня майстерня (загальна площа 102,4 кв.м.), В-1 вбиральня (загальна площа 16,4 кв.м.), цегла, Д-1 вагова (загальна площа 33,7 кв.м.), Ж-2 цех з виробництва скотча (загальною площею 430,4 кв.м.), Л-1 підстанція (площа 45,5 кв.м.), огорожа, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , на користь Кам`янської міської ради,

суд виходить з наступного.

Так, станом на час звернення 17.05.2022 року із даним позовом позивача, за відповідачем № 1 зареєстроване станом на 14.08.2008 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, за реєстраційним номером 23933379 зареєстровано право власності на Завод будівельних матеріалів, адреса АДРЕСА_1 , загальною вартістю 360120 номер запису 294 в книзі 3, на підставі Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 24.07.2008 року на 9/10 часток за ОСОБА_1 і 1/10 за ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 9).

Внесеню таких реєстраційних даних передувало укладання 20.06.2008 року, у простій письмовій формі між ОСОБА_2 , як продавцем,та ОСОБА_1 , як покупцем, у м. Дніпродзержинськ договору купівлі-продажу 9/10 частин Заводу будівельних матеріалів, що знаходиться м. Дніпродзержинськ, вул. Широка, 182 (т. 1 а.с. 8), та прийняття 24.07.2008 року Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у справі № 2-1537/08 (т. 1 а.с. 115-116) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляла самостійних вимог щодо предмету спору Комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» про визнання договору дійсним та визнання права власності, згідно до якого було ухвалено про визнання дійсним договору купівлі-продажу 9/10 частин заводу будівельних матеріалів, розташований по АДРЕСА_1 , укладений 20 червня 2008 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , та визнання за ОСОБА_1 права власності на 9/10 частин заводу будівельних матеріалів, розташованого по АДРЕСА_1 , які складаються з А-1 адміністративної будівлі, загальною площею 346,2 кв.м; Б-1 слюсарної майстерні загальною площею 102,4 кв.м, В-1 вбиральні, Ж-2 цеху з виробництва скотча, загальною площею 430,4 кв.м; Д-1 підстанції; І-5 огорож, із зобов`язанням Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації зареєструвати право власності на 9/10 частин заводу будівельних матеріалів, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 .

Проте, як встановлю на час розгляду справи по суті, - 30.05.2023 року в межах цивільної справи 2-1537/08 Постановою Дніпровського апеляційного суду за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляла самостійних вимог щодо предмету спору Комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» про визнання договору дійсним та визнання права власності, в якій подано апеляційну скаргу Кам`янською міською радою Дніпропетровської області на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 24.07.2008 року (т. 6 а.с. 93-97),

«… апеляційну скаргу Кам`янської міської ради Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 липня 2008 року скасувати.

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу 9/10 часток заводу будівельних матеріалів, розташованого в АДРЕСА_1 від 20 червня 2008 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 9/10 часток заводу будівельних матеріалів, розташованого в АДРЕСА_1 , і зобов`язанні Комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати право власності за ОСОБА_1 на 9/10 частко заводу будівельних матеріалів, розташованого в АДРЕСА_1 …».

Так, згідно до п. 1 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV, - У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Таким чином, представник позивача, будучи обізнаним про судове рішення, яким скасовано Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 липня 2008 року у цивільній справі № 2-1537/08, позовні вимог підтримані в редакції викладеної на час зверненням із позовом, а саме станом на 17.05.2022 року, як-то визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності, так і витребування майна.

Проте, позивачем не враховано, що оспорюваний договір купівлі-продажу заводу будівельних матеріалів від 20.06.2008 року, з одночасним припиненням речового права, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в порушення діючого законодавства яке діяла в редакції норм закону станом на 20.06.2008 року, у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, що відображено у Постанові Дніпровського апеляційного суду від 30.05.2023 року в межах цивільної справи 2-1537/08 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляла самостійних вимог щодо предмету спору Комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» про визнання договору дійсним та визнання права власності, в якій подано апеляційну скаргу Кам`янською міською радою Дніпропетровської області на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 24.07.2008 року (т. 6 а.с. 93-97).

Таким чином, зазначений договір купівлі-продажу заводу будівельних матеріалів від 20.06.2008 року, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , є нікчемним, в розумінні ч. 1 ст. 220 ЦК України, якою передбачено що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

А тому, в розумінні ч. 1 ст. 236 ЦК України, - нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно до правової позиції викладеної у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 року у справі № 916/3156/17, за змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Майже аналогічний за змістом перелік способів захисту передбачений у частині другій статті 20 Господарського кодексу України.

Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 577/5321/17, щодо того, що правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб`єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту. Цивільні правочини, які порушують публічний порядок, є нікчемними.

Велика Палата Верховного Суду також погоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду України від 2 березня 2016 року у справі № 6-308цс16, у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 369/2770/16-ц і від 7 листопада 2018 року у справі № 357/3394/16-ц щодо того, що якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання недійсним такого правочину судом не вимагається; визнання недійсним нікчемного правочину законом не передбачається, оскільки нікчемним правочин є в силу закону. Отже, такий спосіб захисту, як визнання недійсним нікчемного правочину, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18),від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).

Таким чином, з врахуванням зазначеного правового висновку, суд вважає доведеним, що обраний спосіб захисту своїх майнових прав при ос порені зазначеного договору купівлі-продажу заводу будівельних матеріалів від 20.06.2008 року, з одночасним припиненням речового права, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , не відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідків.

Також, судом враховується, що позивачем обраний спосіб захисту визначений наслідками застосуванням ст.388 ЦК України, проте виходячи з вище наведених висновків щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог заявлених позивачем до відповідача № 2 ОСОБА_2 , які пов`язані з речовими (майновими) правами набутими відповідачем № 2 на підставі оспорюваного Договору купівлі-продажу заводу будівельних матеріалів від 27.08.2001 року №3811, не встановлено, то позивачем Кам`янською міською радою в межах цивільної справи не доведено, чим позивач обґрунтовує відсутність у ОСОБА_2 на час укладання простого письмового договору із ОСОБА_1 станом на 20.06.2008 року, права на володіння, користування та розпорядження належними йому майновими правами, які були набути зазначеною особою у спосіб та порядок визначений для виконання судових рішень, як то:

- Постанови Арбітражного суду Дніпропетровської області у справі Б 2/268-98 від 14.06.1999 року (т. 3 а.с. 78), якою визнано Дніпродзержинський завод будівельних матеріалів м. Дніпродзержинська банкрутом;

- Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.06.2008 року у справі № 2-1132/2008 (т. 1 а.с. 117-119), за позовом ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_2 , до Департаменту містобудування Дніпродзержинської міської ради, треті особи Обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», департамент містобудування Дніпродзержинської міської ради «про визнання права власності на самовільно переобладнаний об`єкт нерухомості», вирішено:

«…задовольнити позовні вимог…

Визнати за ОСОБА_2 право власності на розташований по АДРЕСА_1 завод будівельних матеріалів з частковою зміною цільового призначення під виробництво скотчу, що складається з адміністративної будівлі (А-1) площею 346,2 кв.м, слюсарної майстерні (Б-1) площе 102,4 кв.м, вбиральні (В-1), Д-1 вагової площею 33,7 кв.м, Ж-2 цеху з виробництва скотчу площею 430,4 кв.м, Л-1 підстанції, 1-5 огорож.

Зобов`язати Обласне комунальне підприємство «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати право власності на завод будівельних матеріалів з частковою зміною цільового призначення під виробництво скотчу, що складається з: адміністративної будівлі (А-1) площею 346,2 кв.м, слюсарної майстерні (Б-1) площе 102,4 кв.м, вбиральні (В-1), Д-1 вагової площею 33,7 кв.м, Ж-2 цеху з виробництва скотчу площею 430,4 кв.м, Л-1 підстанції, 1-5 огорож, розташований по АДРЕСА_1 , - за ОСОБА_2 …».

10.07.2008 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, за реєстраційним номером 23933379 зареєстровано право власності на Завод будівельних матеріалів, адреса АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 вцілому, на підставі Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.06.2008 року (т. 1 а.с. 20), з частковою зміною цільового призначення під виробництво скотчу.

Ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч. 1 ст. 12 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Ч. 2 ст. 12 ЦПК України, - учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Ч. 3 ст. 12 ЦПК України, - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 13 ЦПК України, - Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ч. 1 ст. 76 ЦПК України, - Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ч. 2 ст. 77 ЦПК України, - Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Ч. 1 ст. 81 ЦПК України, - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язковою умовою для набуття будь-якою особою право на звернення до суду, є наявність у зазначеної сторони прав, інтересів та свобод, які існують та які порушені, невизнані або оспорювані, що узгоджується з приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Можливість практичного здійснення права на звернення до суду за судовим захистом залежить від певних передумов, які у цивільній процесуальній літературі іменуються передумовами права на звернення до суду за судовим захистом. Ці передумови розподіляють на суб`єктивні, які належать до особистості суб`єктів спору, та на об`єктивні, пов`язані з характером предмета, який підлягає внесенню на розгляд суду; на позитивні та негативні залежно від зв`язку права на звернення до суду з наявністю або відсутністю цих передумов.

До суб`єктивних передумов належить процесуальна правоздатність особи, яка звернулася до суду за судовим захистом, а також суб`єкта, який буде притягнутий судом як відповідач або заінтересована особа. Право на звернення до суду за судовим захистом виникає одночасно з виникненням цивільної процесуальної правоздатності. Так, відповідно до ст. 28 ЦПК здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) визнається за всіма фізичними і юридичними особами. Оскільки всі фізичні особи набувають процесуальної правоздатності з моменту народження і не можуть бути її позбавлені, а відповідно і здатності звернення до суду за судовим захистом, то в судовій практиці питання щодо процесуальної правоздатності може виникати тільки стосовно організацій. Процесуальна правоздатність організацій залежить від того, чи є організація юридичною особою.

Суб`єктивною передумовою права на звернення до суду є також процесуальна заінтересованість особи. За загальним правилом звертатися до суду можна лише за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Із цього положення ст. З ЦПК випливає наявність заінтересованості особи в судовому захисті. Щодо заінтересованості осіб, які звертаються до суду за захистом прав, свобод та інтересів іншої особи, або державних чи суспільних інтересів, то їх заінтересованість має службовий характер і обумовлена їх правовим становищем.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

А тому, оцінюючи у сукупності всі фактичні обставини, та докази надані сторонами, враховуючи позицію та спосіб захисту обраний позивачем щодо нікчемного правочину, як і підстави та обґрунтування заявлених вимог позивачем в частині вимог пов`язаних із договором купівлі-продажу заводу будівельних матеріалів від 20.06.2008 року, суд приходить до висновку про їх безпідставність та необґрунтованість, та як наслідок відсутності підстав для їх задоволення, виходячи з того що визнання нікчемного правочину недійсним, та застосування наслідків його недійсності не підлягає задоволенню, виходячи з наведеного.

Також, щодо позиції відповідачів про застосування наслідків спливу строку позовної давності до позовних вимог заявлених позивачем пов`язаних із договором купівлі-продажу заводу будівельних матеріалів від 20.06.2008 року, то суд виходить з наступного.

Так, згідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України, - Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Ч. 1 ст. 257 ЦК України, - Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Ч. 1 ст. 261 ЦК України визначено, що Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як встановлено в ході судового розгляду, та підтверджено як письмовими поясненнями позивача (т. 2 а.с. 120-121), так і під час судового розгляду позивач посилається на те, що про порушення свого права що пов`язано із договором купівлі-продажу заводу будівельних матеріалів від 20.06.2008 року, позивач дізнався зі справи 207/2125/21, а саме у 2021 році.

Враховуючи зазначене, підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності в зазначеній частині позовних вимог, судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

10.Судові витрати.

Вирішуючи питання в порядку ст. 141 ЦПК України, суд враховуючи що позовні вимоги не підлягають задоволенню, а тому понесені стороною позивача судові витрати, як суму сплаченого судового збору, підлягає покладенню на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-268 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні позовних вимог Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Огнєва Надія Олександрівна «про витребування майна із незаконного володіння, визнання недійсними та застосування наслідків недійсності договорів купівлі-продажу», - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати понесені стороною позивача покласти на позивача.

Згідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, вжиті заходи забезпечення позову за ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.05.2022 року (справа № 207/1299/22), якою: заборонено будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме: А-1 адміністративна будівля, цегла, нежитловою площею 347,6 метрів квадратних, Б-1 електромайстерня, цегла, В-1 вбиральня, цегла, Д-1 вагова, шлакоблок, Ж-1 котельня, цегла, нежитловою площею 203,4 метрів квадратних, Л-1 підстанція, цегла, М-1 кузня 1/2 шлакоблок 1/2 цегла, нежитловою площею 40,6 метрів квадратних, який находиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 23933379), - скасувати.

Роз`яснити сторонам, що згідно до ч. 10 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Сторони:

Позивач - Кам`янська міська рада, , юридична адреса: Дніпропетровська область, Кам`янський район, місто Кам`янське, майдан Петра Калнишевського, будівля № 2;

Відповідач № 1 ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ;

Відповідач № 2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 ;

3-я особи, без самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Огнєва Надія Олександрівна, м. Кам`янське Дніпропетровської області, вулиця Ковалевича, 2-107.

Повний текст судового рішення складений 15 грудня 2023 року.

Суддя Івченко Т. П.