Справа № 204/8911/22
Провадження № 2/204/665/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Воронько А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просив: визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки Mitsubishi модель Outlander, 2005 року випуску, тип легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1997, реєстраційний номер НОМЕР_2 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10 листопада 2020 року; визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки Mitsubishi модель Outlander, 2005 року випуску, тип легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1997, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 . В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 10 листопада 2020 року він купив у відповідача автомобіль марки Mitsubishi модель Outlander, 2005 року випуску, тип легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1997, реєстраційний номер НОМЕР_2 , сплатив йому повністю вартість автомобіля, про що відповідач написав позивачу розписку. Оскільки матеріальних коштів для понесення витрат на підготовку документів для оформлення купівлі-продажу і витрат по його оформленню через нотаріальну контору не було, сторони були вимушені написати розписку та домовитися, що нотаріально договір оформлять до 01 січня 2022 року. В день складання розписки ОСОБА_2 о передав позивачу автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію, з цього часу позивач безперешкодно користується автомобілем, раніше відповідач також надавав йому цей автомобіль у користування, про що свідчить довіреність на його ім`я та тимчасовий реєстраційний талон на це авто. Відповідач до цього часу ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Враховуючи, що договір купівлі-продажу автомобіля був укладеним з ОСОБА_2 та відбулося його повне виконання, але посвідчення договору купівлі-продажу зараз неможливе, оскільки власник автомобіля ухиляється від цього, вважає можливим визнати договір купівлі-продажу автомобіля дійсним та визнати за ним право власності на автомобіль. У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 вирішив звернутись до суду з даним позовом.

Позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. У вказаній заяві також зазначив, що позивач давно користувався спірним автомобілем, сплатив за нього кошти, відповідач не вважає даний автомобіль своїм.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

За приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що 10 листопада 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було підписано Угоду про продаж автомобіля марки Mitsubishi модель Outlander, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , чорного кольору, який зареєстрований за ОСОБА_2 (а.с. 7).

У вказаній Угоді вартість автомобіля визначена в сумі 150 000,00 грн.

В даній Угоді також зазначено, що покупець передав, а продавець отримав 150 000,00 грн. вартості автомобіля до підписання даної угоди, претензій у сторін по оплаті немає.

Крім того, в Угоді від 10 листопада 2020 року зазначено, що у зв`язку з відсутністю на даний момент грошових коштів для оформлення в установленому законом порядку договору купівлі-продажу автомобіля, продавець та покупець домовились, що нотаріально договір може бути оформлений не пізніше 01 січня 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підтвердження факту отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 150 000,00 грн. в рахунок продажу належного ОСОБА_2 автомобіля Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_2 , позивач надав відповідну розписку ОСОБА_2 (копію розписки долучено до позовної заяви (а.с. 8), а оригінал розписки надійшов до суду за допомогою засобів поштового зв`язку 09 січня 2023 року (а.с. 30)). При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, що додана позивачем до позовної заяви копія даної розписки (а.с. 8) не відповідає поданому позивачем оригіналу розписки (а.с. 30), у зв`язку з чим суд вказану розписку оцінює критично та до уваги в якості доказу не бере.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ВРЕР м. Волноваха при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області, право власності на автомобіль марки Mitsubishi модель Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску, тип легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , було зареєстровано 02 вересня 2008 року за ОСОБА_2 (а.с. 6).

Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У частині 1 статті 638 ЦК України закріплено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Звертаючись у жовтні 2022 року до суду з даним позовом ОСОБА_1 посилався на те, що до теперішнього часу відповідач ОСОБА_2 ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля, у зв`язку з чим, посилаючись на частину 2 статті 220 ЦК України, просив визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля Mitsubishi Outlander від 10 листопада 2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов`язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з`ясовувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилась від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Закону України «Про дорожній рух» та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі - Порядок), які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Відповідно до п.п. 7, 8 Порядку (в редакції, що діяла на момент виникнення між сторонами спірних правовідносин), власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Таким чином, законодавством України визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі - продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Як встановлено судом, спірний автомобіль марки Mitsubishi модель Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2005 року випуску, тип легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , не був знятий з обліку в органах МВС (сервісних центрах), заяви від відповідача та позивача про зняття з обліку автомобіля на час укладення Угоди щодо купівлі-продажу транспортного засобу від 10 листопада 2020 року не подавались і його огляд органами МВС не здійснювався. Доказів на спростування вказаних обставин суду сторонами не надано.

Посилання позивача на положення частини 2 статті 220 ЦК України щодо ухилення відповідача від нотаріального посвідчення правочину не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки чинне законодавство не вимагає обов`язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля, а пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів визначені інші способи набуття права власності на транспортний засіб, зокрема, укладення та оформлення договору купівлі-продажу безпосередньо в центрах МВС, центрах адміністративних послуг тощо.

Крім того, жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження факту ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу транспортного засобу позивачем суду не надано, як не надано і доказів втрати стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Враховуючи все вищенаведене суд вважає за необхідне зазначити, що Угода від 10 листопада 2020 року, вчинена позивачем та відповідачем у простій письмовій формі, без реального зняття з реєстрації, перереєстрації ТЗ у вищезазначеному порядку не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від продавця до покупця.

Наведені у позовній заяві твердження позивача щодо досягнення сторонами усіх істотних умов договору купівлі-продажу та наявності підстав для визнання за ним права власності на транспортний засіб є безпідставними та помилковими, з огляду на наступне.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у спорі про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову).

Враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

Отже, оскільки позивач не набув право власності на спірний транспортний засіб, так як перехід права не був оформлений у встановленому законом порядку, у нього відсутнє право, яке підлягає захисту у в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

За таких обставин, з огляду на все вищенаведене, беручи до уваги, що на підставі частини 2 статті 220 ЦК України, на яку посилається позивач у позовній заяві, суд за визначених законом умов може визнати дійсним лише нікчемний правочин, при укладенні якого сторонами не додержано вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, а норми чинного законодавства України не вимагають обов`язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля, суд приходить до висновку, що правові підстави для визнання Угоди від 10 листопада 2020 року дійсною та визнання за ОСОБА_1 права власності на автомобіль марки Mitsubishi модель Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , відсутні, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, то судові витрати ОСОБА_1 по справі підлягають віднесенню на сторону позивача.

На підставі ст.ст. 15, 16, 220, 210, 626, 638, 392, 655 Цивільного кодексу України, Закону України «Про дорожній рух», Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 82, 141, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез