1Справа № 335/6228/22 2/335/255/2023
11 січня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Головко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Железняк Лариси Володимирівни до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні, володінні і розпорядженні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Железняк Л.В. звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд усунути перешкоди в користуванні, володінні і розпорядженні квартирою за адресою АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Свою позовну заяву позивач мотивує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_2 . Право власності на квартиру набуто відповідно до договору купівлі продажу, посвідченого 28 березня 2012 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. та зареєстровано в реєстрі за №1268.
З 27.01.2015 року в квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , проте в квартиру відповідач не вселялася та не проживала в ній, свої речі та майно до квартир не завозила.
Участь в утриманні квартири відповідач не приймає, будь-які платежі за комунальні послуги не сплачує, квартирою за призначенням не користується. Відповідач не живе в квартирі без поважних причин більше семи років, будь-яких дій для вселення в квартиру не вчиняла, в той же час не вчиняла будь - яких дій щодо зняття з реєстраційного обліку.
Реєстрація відповідача в квартирі перешкоджає позивачу як власнику квартири належним чином користуватись належним позивачу житлом, володіти та розпоряджатися на власний розсуд. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на задоволенні позову наполягала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання двічі не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення на адресу реєстрації судової повістки.
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст.223 та ч. 1 ст.280 ЦПК України.
Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді, керуючись законом вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В силу ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 . Право власності на квартиру набуто відповідно до договору купівлі продажу, посвідченого 28 березня 2012 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. та зареєстровано в реєстрі за №1268.
Згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України від 26.08.2022 року №12 ОСОБА_2 перетнула державний кордон України на виїзд через пункт пропуску Порубне 09.08.2019 року. Після 09.08.2019 року відповідач в Україну не в`їжджала.
Згідно ст. 13 Конституції України кожному гарантується державний захист прав власності.
Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплені принципи непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються нею для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від інших осіб шляхом, який власник вважає прийнятним; отже, позивач на власний розсуд може визначити яким шляхом необхідно усунути його порушене право, обравши усунення перешкод шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом.
Згідно ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Згідно з ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав.
Таким чином, дослідивши у сукупності зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що реєстрація відповідача за вказаною адресою чинить перешкоди позивачу у користуванні, володінні, розпорядженні належній йому на праві приватної власності квартирою, чим порушує право власності позивача, тому вважає його таким, що підлягає захисту у спосіб, обраний позивачем.
Керуючись 4, 12-13, 78-81, 133, 137, 258, 259, 264, 265, 268, 280,281, 284, 289, 352-355 ЦПК України, ст. ст. 316, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 13 Конституції України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника адвоката Железняк Лариси Володимирівни до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні, володінні і розпорядженні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні, володінні і розпорядженні квартирою, шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 992 гривень 40 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя А.В. Воробйов