ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

10 січня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/7518/22

Провадження № 22-з/4820/1/23

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. ( суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

розглянув у порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Бейлика Артура Беніаміновича про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення аліментів.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи поданої заяви і матеріали справи, суд

встановив:

В квітні 2022 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2015 року по червень 2017 року у розмірі 62413,08 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 жовтня 2022 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 10000 грн та 159 грн судового збору, в решті позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2022 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 403 грн 34 коп витрат на правничу допомогу, у стягненні решти витрат на правничу допомогу відмовлено.

ОСОБА_1 з таким рішенням суду не погодилась та подала апеляційну скаргу.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 07 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 жовтня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 10 584 грн 84 коп, в решті позову відмовлено, стягнуто з ОСОБА_2 168 грн 70 коп судового збору в дохід держави.

13 грудня 2022 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Бейликом А.Б. подано заяву про перерозподіл судових витрат в суді першої інстанції та ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. При цьому, представник апелянта посилався, що за наслідками розгляду апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції було скасовано і ухвалено нове рішення, як наслідок автоматично втратило чинність і додаткове рішення, в зв`язку з чим суд апеляційної інстанції мав здійснити розподіл судових витрат відповідно до розміру задоволених позовних вимог. Крім того, представник апелянта посилається, що при подачі апеляційної скарги, ним було вказано про намір стягнення витрат на професійну правничу допомогу, тому після завершення розгляду справи судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 сплатила 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується належними доказами, а ним подано заяву про стягнення цих витрат.

З огляду на доводи поданої заяви представник ОСОБА_1 - адвокат Бейлик А.Б. просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 2550 грн та 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що подана заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Хмельницьким міськрайонним судом було ухвалено рішення від 14 жовтня 2022 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення аліментів та судовий збір, крім того додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2022 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнення судові витрати на професійну правничу допомогу.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 07 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 жовтня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 10 584 грн 84 коп, в решті позову відмовлено, стягнуто з ОСОБА_2 168 грн 70 коп судового збору в дохід держави.

В п. 20 постанови Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

За наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції було скасовано та апеляційним судом ухвалено нове судове рішення, відтак додаткове рішення по справі втратило чинність, тому не вирішеним залишилося питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.

В силу ч.ч. 2, 3, 8, 13 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 3 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 62 413 грн 08 коп пені за прострочення сплати аліментів. Оскільки після ухвалення постанови апеляційного суду, позовні вимоги задоволено частково на 17%, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки 2550 грн ( 15000х17%:100) витрат на професійну правничу допомогу.

Так як, ухвалене додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2022 року втратило чинність, тому після скасування рішення по суті слід вирішити питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.

Таким чином, з ОСОБА_2 слід стягнути на користь Коваль 2550 грн витрат на професійну правничу допомогу надану в суді першої інстанції.

Що стосується вимог про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції слід зазначити наступне.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Із положень ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд повинен врахувати положення ст. 141 ЦПК України, згідно якої у разі задоволення позову судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, покладаються на відповідача.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

З матеріалів справи вбачається, що 05 квітня 2022 року, між адвокатом Бейликом А.Б. та Коваль Т.В.. був укладений договір про надання правничої допомоги, на підставі якого позивачці надавалася професійна правнича допомога в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

В поданій апеляційній скарзі вказано, що орієнтовний розмір витрат на дану допомогу в суді апеляційної інстанції становить 5 000 грн.

Після ухвалення постанови Хмельницького апеляційного суду від 07 грудня 2022 року, представник апелянтки направив до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 5 000 грн. Копію такої заяви він направив і відповідачу ОСОБА_2 , що підтверджується відповідною квитанцією пошти.

До заяви представник апелянтки долучив Договір про надання правничої допомоги від 05 квітня 2022 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , додаток № 2 до даного договору, акт №1 приймання-передачі наданої правничої допомоги, Звіт про витрачений час на надання правничої допомоги, рахунок-фактуру № 13/12/22 від 13 грудня 2022 року.

За умовами договору та додатку до нього, сторони обумовили, що оплата послуг адвокат складає 5 000 грн, вказані кошти були сплачені ОСОБА_1 за отримані послуги.

Згідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач ОСОБА_2 не заявив клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з невідповідністю їх розміру критеріям співмірності.

Тому, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, оскільки після ухвалення постанови апеляційного суду, позовні вимоги задоволено на 17%, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки 850 грн ( 5 000х17%:100) витрат на правничу допомогу надану в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, ч.ч.2,3 270, ст. 381 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Бейлика Артура Беніаміновича про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Визнати нечинним додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 2550 грн витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 850 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту підписання, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 10 січня 2023 року.

Судді А.М.Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова