справа №176/3384/23
провадження №2/176/1406/23
у х в а л а

18 грудня 2023 р. Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Крамар О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (юридична адреса: Дніпропетровська область, Кам`янський район, м.Жовті Води, вул.О.Гончара, 2) про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2023 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Одночасно до матеріалів позовної заяви долучено клопотання ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд поновити їй процесуальний строк для звернення до суду з позовом до ДП «СхідГЗК» про скасування наказу №1548/ос від 15.09.2023 року про звільнення та поновлення на роботі.

В обґрунтування клопотання позивач посилається на те, що 17.09.2023 року вона звільнилась з ДП «СхідГЗК», подавши 04.09.2023 року заяву про звільнення за власним бажанням у зв`язку з невиконанням роботодавцем умов колективного договору (ч.3 ст.38 КЗпП України). Разом з тим, вона не помітила, що в наказі №1548/ос від 15.09.2023 року про звільнення роботодавець вказав іншу підставу для звільнення, а саме ч.1 ст.38 КЗпП України. Зважаючи на те, що це проста помилка, позивач усно, а 19.10.2023 року письмово звернулась до роботодавця з заявою про роз`яснення причин звільнення. Відповідь про те, що роботодавець свідомо звільнив її за ч.1 ст.38 КЗпП України, позивач отримала відправленням «Укрпошти» приблизно 17.11.2023 року.

Позивач також просить суд врахувати її юридичну необізнаність, а також те, що через відсутність коштів, які їй незаконно не виплатив при розрахунку ДП «СхідГЗК», позивач не мала можливості звернутись за юридичною допомогою до спеціаліста.

Відповідно до ст.233 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Згідно з ч.ч.1,3 ст.127 ЦПК України, - суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч.4 ст.127 ЦПК України, - одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Частинами 6, 7 та 8 статті 127 ЦПК України передбачено, що про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При вирішенні питання про поновлення строку суд дає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого спеціальним законом строку звернення до суду із позовом до дати подання такого позову.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом строк, подання позову. Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження рішення роботодавця щодо звільнення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку на звернення до суду з позовом про поновлення на роботі з поважних причин.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волі заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Вирішуючи, чи з поважних причин пропущено певний процесуальний строк, суд у кожному конкретному випадку оцінює сукупність обставин на свій розсуд.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, які беруть участь у справі. Поновлення строку на оскарження рішення роботодавця про звільнення без доведеності поважності причин не забезпечило б рівноваги між інтересами сторін та правової визначеності у цивільних відносинах, які є складовими принципу верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Враховуючи вищевказані положення законодавства, а також обставини, на які посилається позивач, як на докази поважності причин пропуску строку на звернення з даною категорією справи, суд не визнає такі причини поважними, оскільки зазначені ОСОБА_1 підстави не перешкоджали їй в передбачений законом, а саме статтею 233 КЗпП України, строк звернутися до суду з даним позовом.

Відповідно до частин 2 ст.126 ЦПК України, - документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вказані вище обставини суд приходить до висновку про відсутність підстав щодо поновлення позивачеві процесуального строку, встановленого законом на подання до суду вказаної позовної заяви за відсутності поважних причин його пропуску та відповідно до частини 2 ст. 126 ЦПК України, залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 127, 354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку для звернення до суду з позовом до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала підписана суддею 18.12.2023 року.

Суддя