ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 210/834/15-ц

провадження № 61-13958св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

заінтересована особа (боржник) - Акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Баран Василь Володимирович, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11 вересня 2023 року у складі колегії суддів: Кішкіної І. В., Агєєва О. В., Корчистої О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог скарги та рішень судів попередніх інстанцій

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 квітня 2023 року скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Залишаючи скаргу без руху, суд першої інстанції виходив з того, що скарга не містить чіткого викладу обставин та належного викладу обґрунтування того, в чому полягає неправомірність дій державного виконавця та які саме положення Закону України «Про виконавче провадження» останнім було порушено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2023 року скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що скаржником не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі про залишення його скарги без руху.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Зазначив, що він є особою з інвалідністю внаслідок війни IIIгрупи та відповідно до положень пунктів 8 та 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2023 року залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків, а саме - для сплати судового збору. Зазначено, що дія положень пунктів 8 та 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» в цьому разі не поширюється на заявника.

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги з підстав, передбачених пунктами 8 та 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Зазначив, що у 2014 році він отримав статус «інвалід війни», має право на пільги для ветеранів війни - інвалідів війни, о тому, як особа з інвалідністю внаслідок війни III групи, відповідно до положень пунктів 8 та 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 липня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, продовжено строк виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 12 червня 2023 року та встановлено заявнику строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених недоліків апеляційної скарги.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що згідно вимог статей 12, 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством, саме через набуття ними такого статусу. З огляду на підстави та предмет скарги, яка не пов`язана із статусом скаржника ОСОБА_1 , як учасника бойових дій, останній не звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що скаржником не усунуто недоліки скарги на дії державного виконавця у строк, встановлений судом, тому скаргу слід визнати неподаною та повернути на підставі частини третьої статті 185 ЦПК України.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи касаційної скарги

25 вересня 2023 року ОСОБА_1 через представника- адвоката Барана В. В. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11 вересня 2023 року.

В касаційній скарзі заявник просить оскаржувану ухвалу апеляційного суду скасувати, а справу передати на розгляд до апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції судове рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, без повного дослідження усіх обставин, що мають значення для вирішення справи.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 05 жовтня 2023 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.

06 листопада 2023 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 05 грудня 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала апеляційного суду відповідає не у повній мірі.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2023 року, ОСОБА_1 посилався на те, що він є звільненим від сплати судового збору за подання апеляційної скарги з підстав, передбачених пунктами 8 та 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження наведених обставин надав копію посвідчення про те, що він є інвалідом третьої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, серія НОМЕР_1 від 15 листопада 2021 року.

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зроблено правовий висновок про те, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII).

Ураховуючи підстави та предмет скарги ОСОБА_1 , яка стосується його правовідносин з органами державної виконавчої служби, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що відсутні підстави вважати, що справа пов`язана із порушенням прав заявника саме як учасника бойових дій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає правильними висновки апеляційного суду про те, що скаржник не звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2023 рокуна підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Разом із цим, пункт 13 та пункт 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначають окремі підстави для звільнення особи від сплати судового збору.

За приписами пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Згідно з статті 4 Закону № 3551-XII (в редакції, чинній на час залишення апеляційної скарги без руху), ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна (стаття 18 Закону № 3551-ХІІ).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 7 Закону № 3551-XII до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

Відповідно до пункту 23 статті 13 Закону № 3551-XII особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 15 листопада 2021 року ОСОБА_1 є інвалідом війни ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, а отже, в силу приписів пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільняється від сплати судового збору.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 27 березня 2020 року у справі № 826/13286/16.

За таких обставин апеляційний суд дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2023 року.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, оскільки оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Баран Василь Володимирович, задовольнити.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11 вересня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов