ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/828/23 Справа № 211/5969/23 Суддя у 2-й інстанції - Кішкіна І. В.
УХВАЛА

19 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кішкіна І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід суддів Дніпровського апеляційного суду Бондар Яни Миколаївни, Зубакової Вікторії Петрівни та Остапенко Вікторії Олександрівни у цивільній справі №211/5969/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Телерадіоконпанія «Рудана» Криворізької міської ради про зобов`язання опублікувати спростування інформації,

в с т а н о в и в:

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2023 року відмовлено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у задоволенні позову.

На вказане рішення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 грудня 2023 року визначено колегію суддів в складі: судді-доповідача Бондар Я.М., суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

Ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору з наданням скаржникам строку для сплати кожним судового збору в розмірі 1610,40 грн - десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

15 грудня 2023 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява про відвід колегії суддів Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М., Зубакової В.П., Остапенко В.О.

Заява про відвід колегії суддів мотивована незгодою позивачів у справі з ухвалою від 11 грудня 2023 року, якою їх апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору. Вважають, що суддя Бондар Я.М. та судді Зубакова В.П., Остапенко В.О. не можуть розглядати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 06 листопада 2023 року об`єктивно, неупереджено і справедливо. Крім того, на їх думку, суддя Бондар Я.М. вважає, що позивачі не є споживачами інформаційних послуг та примушує позивачів сплатити судовий збір, а суддя Остапенко В.О. взагалі не є суддею Дніпровського апеляційного суду, а є суддею ліквідованого Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2023 року заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Дніпровського апеляційного суду передано до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для визначення судді в порядку, передбаченому частиною 1 статті 33 та частиною 3 статті 40 ЦПК України.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 грудня 2023 року для розгляду заяви про відвід суддів визначено суддю Кішкіну І.В.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Дніпровського апеляційного суду, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За частинами 7, 8 статті 40 ЦПК України вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, згідно з частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частини 2 статті 36 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Дніпровського апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2023 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 грудня 2023 року визначено колегію суддів в складі: судді-доповідача Бондар Я.М., суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору з наданням скаржникам строку для сплати кожним судового збору.

За нормами статті 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим, проте на підтвердження вказаних обставин заявниками не наведено об`єктивних причин щодо наявності в діях суддів фактору зацікавленості в результаті розгляду справи, а також не навів дійсні обставини, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді відповідної справи.

Таким чином, заявником не наведеного жодного доказу, на підставі якого можна було б зробити висновок про упередженість та необ`єктивність судді.

Незгода сторони з процесуальним діями суду не може бути підставою для відводу складу суду.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд апеляційної інстанції вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

"об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

"суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Слід зауважити, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Враховуючи, що заява про відвід суддів не містить аргументи, підтверджені належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість вказаної заяви.

З огляду на наведене, доводи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в заяві про відвід суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П., Остапенко В.О. не є правовими підставами для відводу суддів в розумінні статей 36, 37 ЦПК України, а тому заява про відвід суддів задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України,

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Дніпровського апеляційного суду Бондар Яни Миколаївни, Зубакової Вікторії Петрівни та Остапенко Вікторії Олександрівни відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду І.В. Кішкіна