Справа № 274/738/22 Провадження № 2/0274/236/23
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
16.01.23 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,
простягнення заборгованості,
ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить стягнути на її користь з ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 10.02.2020 р. у розмірі 733 800,00 грн., з яких розмір позики 431 700,00 грн., пеня 302 180,00 грн.
Позов обґрунтований тим, що 10.02.2020 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір позики, за умовами якого другий отримав від першої грошові кошти у розмірі 15 000,00 доларів США та зобов`язався їх повернути до 01.02.2022 р., а у разі неповернення у вказаний строк зобов`язався також сплачувати пеню у розмірі 10% від розміру позики за кожен день прострочення. ОСОБА_3 ухиляється від виконання зобов`язання з повернення позичених коштів ОСОБА_1
ОСОБА_3 своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив.
Судом з`ясовано, що відповідно до розписки від 10.02.2020 р. ОСОБА_3 отримав в борг суму в розмірі 15 000,00 доларів США від ОСОБА_1 , зобов`язався повернути кошти в повному обсязі до 01.02.2022 р., у разі недотримання обов`язку зобов`язався вплатити пеню у розмірі 10% від суми за кожен день прострочення (а. с. 9).
Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Абзацом першим частини першою статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Таким чином між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_3 (Позичальник) 10.02.2020 р. було укладено договір позики грошових коштів, на підставі якого перша передала у власність другого грошові кошти у розмірі 15 000,00 доларів США, а другий зобов`язався повернути ці грошові кошти першій до 01.02.2022 р. та сплатити пеню у разі прострочення виконання зобов`язання з повернення коштів у розмірі 10% від простроченого розміру позики за кожен день прострочення.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, зобов`язань з повернення ОСОБА_1 грошових коштів за укладеним 10.02.2020 р. договором позики ОСОБА_3 не виконав.
Доказів, які б це спростовували, ОСОБА_3 не подав.
Абзацом першим частини першою статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з розрахунком, який наведено у позовній заяві, розмір пені за несвоєчасне виконання зобов`язань з повернення позики за період з 01.07.2022 р. по 07.02.2022 р. становить 10 748,22 доларів США (302 180,00 грн. за курсом НБУ на день подання позову).
Однак такий розмір не відповідає вимогам статтей 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", якими передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Розмір пені за несвоєчасне виконання зобов`язань з повернення позики за період з 01.07.2022 р. по 07.02.2022 р., зважаючи на наведене у попередньому абзаці, становить 57,53 доларів США:
Період розрахункуКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставкаПеня
01.02.2022 - 07.02.2022715 000,0010,000%20,000%57,53
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення на її користь з ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 10.02.2020 р. у розмірі 15 057,53 доларів США., з яких розмір позики 15 000,00 доларів США, пеня 57,53 доларів США, оскільки у договорі позики не вказано, що ОСОБА_3 має повертати позичені кошти не у доларах США, а у гривнях, як це просить ОСОБА_1 , а з наведеного вище змісту статті 1046 Цивільного кодексу України випливає, що позика має повертатись у валюті отримання.
На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 4 292,08 грн. (сплачений за подання позову судовий збір пропорційно до задоволення позовних вимог).
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 10.02.2020 р. у розмірі 15 057,53 доларів США., з яких розмір позики 15 000,00 доларів США, пеня 57,53 доларів США,
3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат грошові кошти у розмірі 4 292,08 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя В.В. Корбут