Житомирський апеляційний суд
Справа №294/1236/22 Головуючий у 1-й інст. Лесько М.О.
Категорія 20 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицька Т.М., Трояновської Г.С.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 294/1236/22 за позовом ОСОБА_1 до Вільшанської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання факту проживання однією сім`єю та права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

за апеляційною скаргою заступника керівника Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Вільшанської сільської ради Житомирського району Житомирської області та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській областіна рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 25 жовтня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Леська М.О. у м. Чуднові,

в с т а н о в и в :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з даним позовом, в якому просив:

- визнати факт проживання однією сім`єю його з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,74 га, яка розташована на території Трощанського старостинського округу Вільшанської сільської об`єднаної територіальної громади Житомирської області та району в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Позов мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його вітчим ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина на майно, до складу якої входить земельна ділянка, розташована на території Трощанського старостинського округу Вільшанської об`єднаної територіальної громади Житомирського району Житомирської області. З 1993 року він та його вітчим ОСОБА_2 проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки, піклувалися один про одного, формували спільний бюджет, спільно було придбано різноманітне майно та спільно проводились ремонтні роботи також усі витрати пов`язані з похованням вітчима він взяв на себе. Він є єдиним спадкоємцем майна вітчима за законом. Однак, в нотаріальному порядку не може оформити свої права на спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа про сімейні відносини, тому змушений звернутись до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 та визнання права власності на земельну ділянку.

Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 25 жовтня 2022 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, заступник керівника Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Вільшанської сільської ради Житомирського району Житомирської області та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській областіподав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що не було залучено до розгляду справи Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області та у порушення ст. 2 ЦПК України, не забезпечено ефективного захисту порушених прав і законних інтересів держави.

Так, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин перебування ОСОБА_2 в членах будь-якого КСП, отримання таким КСП державного акту на право колективної власності на землю, включення або не включення особи до відповідних списків, проведення паювання земель КСП, належності спірної земельної ділянки до земель колективної власності, нерозподілених та невитребуваних земельних ділянок і земельних часток (паїв). При цьому, чинним законодавством не передбачено видачу дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай), оскільки останній видається лише в одному примірнику, тому наявний у матеріалах справи дублікат сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 не є належним документом.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 проживав спільно з ОСОБА_2 або подав нотаріусу чи уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Щодо обґрунтування порушення рішенням суду першої інстанції інтересів держави, то вказує, що дотримання вимог Конституції України та земельного законодавства, встановленого порядку набуття та реалізації права на землю становить суспільний та державний інтерес. Як вбачається з суб`єктивного складу учасників справи, ГУ Держгеокадастру у Житомирській області не було залучено до її розгляду.

Відносно дотримання прокурором порядку, передбаченого ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», Окружна прокуратура листом від 03.10.2023, повідомила Вільшанську сільську раду про стверджуванні порушення інтересів держави та необхідність вжиття заходів до їх поновлення. Вільшанська сільська рада листом від 10.10.2023 поінформувала окружну прокуратуру про те, що остаточне рішення суду рада не отримувала та не оскаржувала.

Окружна прокуратура листом від 29.09.2023, відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», повідомила ГУ Держгеокадастру у Житомирській області про стверджуванні порушення інтересів держави та необхідність вжиття заходів до їх поновлення. ГУ Держгеокадастру у Житомирській області листом від 05.10.2023 поінформувало окружну прокуратуру про те що намірів звертатись з апеляційною скаргою не мають у зв`язку із відсутністю фінансування.

Таким чином, прокурор дотримався порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», оскільки Вільшанська сільська рада Житомирського району Житомирської області та ГУ Держгеокадастру у Житомирській області з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції не звернулись,тому вказану скаргу подає прокуратура.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Представник ГУ Держгеокадастру у Житомирській області направив до суду клопотання про підтримання апеляційної скарги та розгляд справи без їх участі.

Голова Вільшанської сільської ради Житомирського району Житомирської області надіслав клопотання про розгляд апеляційної скарги за наявними у матеріалах справи документами без участі представника сільської ради.

Враховуючи, що належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи сторони та інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Приймаючи до уваги, що у судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Щодо представництва прокурором інтересів держави.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирської області і Вільшанської сільської ради, прокурор зазначав, що оскаржуваним рішенням порушені інтереси держави щодо права власності на землю та рішення суду суперечить нормам чинного законодавства, а тому ГУ Держгеокадастру у Житомирської області, як контролюючий орган у сфері землекористування, не був залучений до участі у розгляді даної справи. Разом з тим оскаржуване рішення зачіпає інтереси держави.

Посилаючись на те, що порушення інтересів держави у цій справі відбулося внаслідок незаконних дій позивача щодо привласнення земельної ділянки, прокурор звернувся до суду в інтересах держави, що виражаються в інтересах частини Українського народу - членів територіальної громади, яка є власником земельної ділянки.

Також прокурор вказував, що уповноваженим державою органом здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є ГУ Держгеокадастру у Житомирської області, яке проінформувало прокуратуру про те, що намірів звертатися з апеляційною скаргою не має, водночас просило обласну прокуратуру здійснювати представництво інтересів держави шляхом внесення апеляційної скарги.

Із матеріалів справи вбачається, що Чуднівська окружна прокуратура, відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру», листом №55-93-2989вих-23 від 03.10.2023 повідомила ГУ Держгеокадастру у Житомирської області про необхідність вжиття заходів щодо оскарження в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції (а.с.61-63), на що ГУ Держгеокадастру у Житомирської області, листом №10-6-0.61-3549/2-23 від 03.10.2023 повідомило Житомирську обласну прокуратуру про неможливість вчинення відповідних дій у зв`язку із відсутністю фінансування. Аналогічне звернення прокуратурою було направлено03.10.2023 за №55-93-2995вих-23 голові Вільшанської сільської ради (а.с.57-59). Листом від 10.10.2023 №03-30/911 Вільшанська сільська рада повідомила Чуднівську окружну прокуратуру, що рішення у даній справі не отримувала та відповідно його не оскаржувала (а.с.60).

Таким чином, прокурор попередньо, до звернення до суду з апеляційною скаргою, повідомив про це відповідні суб`єкти владних повноважень.

Враховуючи, що прокурор, який звернувся до суду в інтересах держави, на виконання вимог ч. 4 ст. 56 ЦПК України обґрунтував, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, послався на визначені законом підстави для звернення до суду із апеляційною скаргою, а також зазначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, беручи до уваги, що Вільшанська сільська рада не має наміру вживати заходів щодо захисту порушеного права власності територіальної громади, колегія суддів вважає, що прокурор обґрунтував підстави для представництва інтересів держави у цій справі.

Що стосується суті даного спору, то як встановлено судом ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с.9), на ім`я якого 23 квітня 1997 року видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0200335, що посвідчує право на 3,74 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та перебуває у колективній власності КСП «Іскра» (а.с.10).

Відомості щодо отримання ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0200335 реформованого КСП «Іскра» Трощанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області відсутні.

Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_2 заведена 30.06.2004, однак відомості щодо кола спадкоємців, які звернулись до нотаріуса та претендують на отримання спадщини, в матеріалах справи відсутні (а.с.11).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, а тому визнання відповідачем позовних вимог є підставою для задоволення позову в повному обсязі.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, мотивуючи наступним.

Позивач вважав, що він є спадкоємцем четвертої черги після смерті спадкодавця, оскільки проживав з ним однією сім`єю з 1993 року по день його смерті, вони вели спільне господарство, мали спільний побут.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

Водночас кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України).

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У пункті 6 рішення від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем є доведеність факту їх спільного проживання, як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж п`ять років до дня смерті спадкодавця, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 визначила порядок обчислення п`ятирічного строку проживання однією сім`єю зі спадкодавцем для отримання права на спадщину в четвергу чергу.

За загальним правилом дія актів цивільного законодавства в часі має футороспективний характер, тобто спрямована на майбутнє. У зв`язку з чим акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; із загального правила про застосування актів цивільного законодавства до спадкових відносин, що виникають з моменту відкриття спадщини, абзацом 1 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачається виняток і допускається застосування ЦК України до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Відповідно, п`ятирічний строк, передбачений статтею 1264 ЦК України, повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, у тому числі до набрання чинності цим Кодексом.

ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності (пункт 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув уваги на наведені норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, встановив факт проживання позивача однією сім`єю з ОСОБА_2 за відсутності у матеріалах справи будь яких переконливих доказів на підтвердження цього факту, а також не з`ясувавши коло спадкоємців ОСОБА_2 за наявності відомостей про відкриття спадкової справи щодо його майна.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог статті 376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям нового рішення про відмову в задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За подання апеляційної скарги Житомирською обласною прокуратурою був сплачений судовий збір в розмірі 1488,6 грн.

Враховуючи, що апеляційна скарга задоволена повністю, то з ОСОБА_1 на користь Житомирської обласної прокуратури підлягають стягненню вказані судові витрати.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника керівника Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Вільшанської сільської ради Житомирського району Житомирської області та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області задовольнити.

Рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 25 жовтня 2022 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житомирської обласної прокуратури 1488,6 грн судових витрат за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 21 грудня 2023 року.