"13" грудня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді Гончарука В.П.
з секретарем Гриценко О.І.,
Відтак, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України та розміру задоволених позовни вимог, Відповідачі мають право на компенсацію 74 % понесених ними витрат на професійн правничу допомогу.
В судове засідання сторони по справі не з`явлись про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.
Від представника позивача до Дніпровського районного суду м. Києва надійшли письмові заперечення до поданої заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача понесених відповідачами витрат на правову допомогу по справі, відповідно до яких сторона позивача запеперечує в повному обсязі, щодо задоволення вимог представника відподвідачів з підстав викладених у змісті письмових зеперечень.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Даний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним.
Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України).
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї,що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
В силу вимог положень ЦПК України, зокрема ст.141 вказаного Кодексу, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, повязані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.
Частиною 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу представником відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було подано копію ордеру адвоката Старика Володимироа Михайловича серія АА № 1147084 від 05.11.2021 року виданого Адвокатським об`єднанням «АНВО ГРУП» про надання правничої допомоги ОСОБА_1 у Дніпровському районному суді м. Києва адвокатом, копію ордеру адвоката Старика Володимироа Михайловича серія АА № 1147082 від 06.07.2022 року виданого Адвокатським об`єднанням «АНВО ГРУП» про надання правничої допомоги ОСОБА_2 у Дніпровському районному суді м. Києва адвокатом, копію договору про надання правової допомоги № 08-06/22 від 08.06.2022 року укладений між відповідачем ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «АНВО ГРУП», копію додаткової угоди №1 від 31.10.2023 року, копію договору про надання правової допомоги № 04-11/21-2 від 04.11.2021 року укладений між відповідачем ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «АНВО ГРУП».
Фактична сплата відповідачем ОСОБА_1 коштів за надану правничу допомогу підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера № 01 від 02.12.2021 року на суму 5 000,00 грн., та копією квитанції до прибуткового касового ордера № 02 від 11.07.2022 року на суму 5 000,00 грн.
Фактична сплата відповідачем ОСОБА_2 коштів за надану правничу допомогу підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера № 01 від 11.11.2022 року на суму 6 000,00 грн.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.48 постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, судом встановлено, що що відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично було сплачено кошти за надані послуги з правничої допомоги, проте з урахуванням часткового задоволення позову, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу.
Для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що його позов не підлягає задоволенню, а за наявності заперечень позивача щодо співмірності заявленої суми компенсації також має бути обґрунтовано, що такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумним і виправданим.
У письмових запереченнях до поданої заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача понесених відповідачами витрат на правову допомогу по справі, представник позивача заперечив проти заявленого позивачем розміру судових витрат. Вказав, що вони є неспівмірними зі складністю справи, не відповідають криерію розумності та необхідності, деякі з них є необгрунтовані завищенитми та недоведеним, щодо їхфактичності на неминучості.
Суд враховує складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах, час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціну позову та (або) значення справи, і робить висновок про те, що слід відшкодувати відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за рахунок позивача витрати на правничу допомогу, у розмірі по 2 000, 00 грн., кожному так як саме такий розмір правової допомоги буде співмірним та пропорційним до задоволених позовних вимог.
Керуючись, ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 2 000,00 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 2 000,00 грн.
В решті заявлених вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового судового рішення складено 13 грудня 2023 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ», (місце знаходження : м. Київ, вул.Гната Хоткевича, буд.20, 1).

Відповідачі

ОСОБА_1 , (ІПН НОМЕР_1 , адреса еєстрації: АДРЕСА_1 ).

ОСОБА_2 , (ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Суддя