Справа № 234/3607/18
Провадження № 6/202/1056/2023
УХВАЛА

Іменем України

21 грудня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання, по цивільній справі № 234/3607/18 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2022 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшла заява Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання, по цивільній справі № 234/3607/18 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Судове рішення за результатом розгляду справи не постановлено.

В обґрунтування заяви зазначено, що 10.10.2018 року Краматорським міським судом Донецької області було видано виконавчий документ № 234/3607/18 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк». При підготовці виконавчого документу для направлення до органу виконавчої служби встановлено, що виконавчий лист було втрачено. Пошуки не призвели до позитивного результату. Наведене також вказує на повініть причин пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Враховуючи викладене, представник заявника просить: поновити строк пред`явлення виконавчого документу № 234/3607/18 від 10.10.2018 року, виданого Краматорським міським судом Донецької області, до виконання; видати дублікат виконавчого документу № 234/3607/2018 року.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Згідно з позицією Ради суддів України, викладеній у рішенні від 05.03.2023 року та на засіданні 17.08.2023 року, судові справи, які станом на день видання Верховним Судом розпорядження від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» перебували в провадженні Краматорського міського суду Донецької області, підсудні Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2023 року, для розгляду цивільної справи № 234/3607/18 за заявою АТ КБ «Приватбанк», визначено суддю Мачуського О.М.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2023 року прийнято цивільну справу № 234/3607/18 та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Вивчивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 22 серпня 2018 року по справі № 234/3607/18 частково задоволено позовні вимоги та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.06.2012 року у розмірі 18898,48 грн., а також витрати по оплаті судового збору у розмірі 1762,00грн. 00 коп.

10.10.2018 року на виконання заочного рішення суду по даній цивільній справі було видано виконавчий лист № 234/3607/18.

Згідно листа від 14.12.2021 року № 1713-28063/114382 в.о.начальника Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), у відділі перебував на виконанні виконавчий лист № 234/3607/18 виданий 10.10.2018 року Краматорським місбким судом Донецької області. 19.03.2020 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого провадження на підставі 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавчий документ було повернуто стягувачу. Разом з тим, в ході пересилки, виконавчий документ було втрачено

На даний час заочне рішення суду від 22.08.2018 року по цивільній справі № 234/3607/18 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, не виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено право на справедливий суд, що означає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Відповідно до п.п. 17.4 п. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, суд вважає, що факт втрати оригіналу виконавчого листа № 234/3607/18, виданого 10.10.2018 року Краматорським міським судом Донецької області є доведеним, у зв`язку з чим вважає можливим видати його дублікат.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Конституційний суд України зазначає, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини рішення від 11.03.2011 року № 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Крім того, обов`язкове виконання рішення суду покладається також Конвенцією про захист прав та свобод людини, яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" від 17.07.1997 р. Отже, її положення є обов`язковими для виконання Україною.

Ст. 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено право на справедливий суд, однак дане право було б ізольованим, якщо допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали чинності. Тлумачення ч. 1 ст. 6 вказаної Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року), (Рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Case of Hornsby v. Greece) від 19.03.1997 року).

Рішення суду, яке набуло законної сили, повинно бути виконане. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права.

Відмова суду в поновленні строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа призведе до того, що вказане судове рішення не буде виконане, що суперечить основним принципам національного законодавства України та практиці Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 7 травня 2002 року у справі "Бурдов проти Росії": по-перше, нагадав, що п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини (Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод 1950 р.) надано кожному право звертатися до суду у разі будь - якого спору про його цивільні права ("право на суд"), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що являє право порушувати позовне провадження у судах з питань цивільно-правового характеру; проте таке право було б ілюзорним, якби правова система держави-учасника Європейської конвенції припускала, щоб судове рішення, яке набрало чинності та є обов`язковим до виконання, залишалося б недіючим; по-друге, визнав немислимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, детально визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд справи, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень; по-третє, наголосив, що виконання судового рішення, ухваленого будь-яким судом, повинно розглядатись як складова "судового розгляду".

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суддя відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до виконання до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Так, відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у ч. 1 цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 6, 7 "Узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" від 25.09.2015 року "У разі пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа на виконання одночасно із заявою про видачу дублікату слід подавати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання".

Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, вважає її законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання було пропущено з поважних причин.

Керуючись ст. ст. 22, 24 ЗУ "Про виконавче провадження", ст. ст. 3, 18, 89, 258-261, 268, 433 ЦПК України, п.п. 17.4 п. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання, по цивільній справі № 234/3607/18 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Поновити Акціонерному товариству "Укрсиббанк" строк пред`явлення виконавчого документа, виданого Краматорським міським судом Донецької області по цивільній справі № 234/3607/18 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Видати Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» дублікат виконавчого листа по цивільній справі 234/3607/18 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-ти денний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Мачуський