Провадження № 4-с/554/14/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Закори Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Салтівського відділу ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків ) Загребельної І.А. щодо неповернення виконавчого документу у виконавчому провадженні № 68365548 до суду, який його видав, -

в с т а н о в и в:

Скаржник звернуся до Октябрського районного суду м. Полтави із скаргою в порядку ст.447 ЦПК України на бездіяльність державного виконавця Салтівського відділу ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків ) Загребельної І.А. щодо неповернення виконавчого документу у виконавчому провадженні № 68365548 до суду, який його видав.

Одночасно прохав суд зобов`язати державного виконавця здійснити повернення виконавчого документу у виконавчому провадженні № 68365548, до суду , який його видав.

Скарга мотивована тим, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.11.2021 року позов ОСОБА_2 до нього задоволено, стягнуто неустойку ( пеню ) за прострочення сплати аліментів.

На виконання вищевказаного судового рішення видано виконавчий лист ,який пред`явлено на примусове виконання до Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та відкрито виконавче провадження № 68365548.

На його думку відкриття державним виконавцем виконавчого провадження є незаконним , з огляду на те, що ним було подано апеляційну скаргу на рішення Московського районного суду м. Харкова від 30.11.2021 року та на даний час ( на час подачі скарги до суду ) апеляційним судом рішення не прийнято.

В судове засідання скаржник не з`явився, прохав розгляд справи проводити без його участі.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином, проте відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Сторони виконавчого провадження, як це передбачає стаття 447 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (стаття 451 ЦПК України).

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються дата набрання рішенням законної сили (крім рішень,що підлягають негайному виконанню) Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4)Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно достатті 26цього Закону; 7)виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8)стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску,якщо авансування є обов`язковим; 9)виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби,приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

Підстави для повернення виконавчого документу стягувачу визначені в ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно із п.5 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

З матеріалів поданої скарги вбачається, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.11.2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки ( пені ) за прострочення сплати аліментів задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача неустойку ( пеню ) в розмірі 51217,17 грн.

На виконання вищевказаного судового рішення було видано виконавчий лист , пред`явлено його на виконання до Салтівського відділу Державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та відкрито виконавче провадження № 68365548.

Оцінюючи доводи скаржника, суд зазначає, що матеріали скарги не містять будь-яких доказів про те, що державному виконавцю було відомо про те, що рішення суду на підставі якого було видано виконавчий документ оскаржено до суду апеляційної інстанції.

При цьому суд враховує той факт, що звернувшись до Харківського апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення суду від 30.11.2021 року ОСОБА_1 прохав поновити йому строк на апеляційне оскарження.

У зв`язку із цим, на переконання суду, отримавши виконавчий документ із відміткою про набрання рішенням законної сили та за відсутності підстав для його повернення без прийняття, дії приватного виконавця щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження є правомірними та відповідали вимогам ЗУ «Про виконавче провадження».

Також, суд зазначає, що на даний час рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, є таким, що набрало законної сили, оскільки постановою Харківського апеляційного суду від 29.09.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Московського районного суду м. Харкова від 30.11.2021 року - без змін.

За змістом ст.38 ЗУ «Про виконавче провадження» отримання відомостей про подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду є підставою для зупинення виконавчого провадження, а не його закінчення чи скасування постанови про відкриття виконавчого провадження. У зв`язку із цим доводи скаржника є необґрунтованими.

Крім того, суд вважає за необхідне повторно звернути увагу скаржника на те, що відповідно до п.5 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відтак, враховуючи те, що дії державного виконавця відповідали вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», суд, відповідно до ст.451 ЦПК України, вважає за необхідне у задоволення скарги відмовити.

Керуючись ст.258-261, 447-453 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Салтівського відділу ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків ) Загребельної І.А. щодо неповернення виконавчого документу у виконавчому провадженні № 68365548 до суду, який його видав - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду, як суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Материнко