Справа № 502/2157/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

при секретарі Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом у якому посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 . Після смерті батьків відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 53,6 кв.м. та загальною площею 107,3 кв. м., комори - літ. Б1, гаражу літ. Д, сараю літ. Е, убиральні літ. З, надвірних споруд - № 1-2, І, та належав батьку на праві власності. Позивач спадщину після смерті батьків прийняв, проте оригінали правовстановлюючих документів на будинок відсутні. У зв`язку з цим звернувся до суду з вказаним позовом.

Просить суд визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок після смерті батьків.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали заяву про проведення розгляду справи без участі представника, позовні вимоги визнали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження позивача.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складалося з житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , який, відповідно до технічного паспорту, складеного КП КМР «БТІ», в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 53,6 кв.м. та загальною площею 107,3 кв. м., комори - літ. Б1, гаражу літ. Д, сараю літ. Е, убиральні літ. З, надвірних споруд - № 1-2, І..

Вказангий будинок належав померлому на підставі договору дарування від 18.02.1959 реєстр. №308/2, свідоцтва про право на спадщину від 12.04.1985 реєстр. №268, що підтверджується довідкою КП «БТІ» Кілійської міської ради №3315.

Позивач спадщину після смерті батька прийняв шляхом подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №511/2000.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 та свідоцтвом про народження позивача.

ОСОБА_3 27.06.2000 склала заповіт за яким заповідала все своє майно, яке їй буде належати на день смерті, де б воно не знаходилось, з чого б воно не складалось позивачу ОСОБА_1 .

Позивач прийняв спадщину після смерті матері, оскільки проживав зі спадкодавцем за однією адресою на час її смерті, що підтверджується будинковою книгою.

Правовстановлюючі документи на житловий будинок у позивача відсутні, наявні лише їх копії.

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Водночас, враховуючи, що батько позивача ОСОБА_2 помер до набрання чинності ЦК України від 16 січня 2003 року, у спірних правовідносинах необхідно також керуватися положеннями ЦК України (в редакції 1963 року).

Нормами статті 524 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст.529 ЦК Української РСР 1963 року позивач відноситься до спадкоємців першої черги.

Зі свідоцтва про право на спадщину від 04.07.2000, виданого позивачу на майно померлого ОСОБА_2 , вбачається, що позивач, на підставі ст. 529 ЦК Української РСР 1963 року, спадщину прийняв.

Також, відповідно до ч.1 ст. 6 ЦК України (в редакції 1963 року) встановлено перелік способів захисту цивільних прав шляхом: визнання цих прав; відновлення становища, яке існувало до порушення права, і припинення дій, які порушують право; присудження до виконання обов`язку в натурі; компенсації моральної шкоди; припинення або зміни правовідношення; стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках, передбачених законом або договором, неустойки (штрафу, пені), а також іншими засобами, передбаченими законом.

Тобто, за змістом ст.6 ЦК України (в редакції 1963 року) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивач спадщину після смерті батька прийняв, спадкове майно у вигляді житлового будинку належало спадкодавцеві ОСОБА_2 ..

Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 53,6 кв.м. та загальною площею 107,3 кв. м., комори - літ. Б1, гаражу літ. Д, сараю літ. Е, убиральні літ. З, надвірних споруд - № 1-2, І, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Березніков