Справа №: 343/2249/22
Провадження №: 2/0343/74/23
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого судді - Андрусіва І.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Оленяк С.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 343/2249/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із спільної часткової власності,

за участю: представниці позивача ОСОБА_1 - адвокатки Оленин О.Ф.,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції сторін:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить виділити йому в натурі приміщення літ. "З", поверх І, загальною площею 136,9 кв.м., основною 99,8 кв.м., допоміжною 37,1 кв.м., в склад якого входить: №1 - тамбур, загальною площею 14,7 кв.м.; №2 - паливна, основною площею 99,8 кв.м.; №3 - підсобна, загальною площею 13,5 кв.м.; №4 - підсобна, загальною площею 8,9 кв.м., що розташовані за адресою АДРЕСА_1 і становить 25/1000 часток майнового комплексу по АДРЕСА_1 , припинивши право спільної часткової власності на це майно.

Свої вимоги мотивує тим, що на підставі договору купівлі - продажу, йому належало 5/100 часток майнового комплексу по АДРЕСА_1 , а саме: котельня, позначена в плані під літ. "З", загальною площею 257,7 кв.м. 1/2 частка будівлі котельні, літ. "З", що складає 25/1000 часток майнового комплексу, ним була подарована брату ОСОБА_3 25/1000 часток майнового комплексу за вказаною адресою, що складається з 1/2 частки будівлі котельні - літ. "З", належить ОСОБА_2 , в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з технічним паспортом на виробничий будинок - майновий комплекс, виготовлений ОКП "Івано - Франківське ОБТІ" 11.04.2017, в склад котельні (літ. "З") входить: №1 - тамбур, загальною площею 14,7 кв.м.; №2 - паливна - 99,8 кв.м.; №3 - підсобна - 13,5 кв.м.; №4 - підсобна - 8,9 кв.м.; №5 - цех - 27,9 кв.м.; №6 - цех - 4,6 кв.м.; №7 - цех - 7,4 кв.м.; №8 - підсобна - 14,4 кв.м.; №9 - тамбур - 6,8 кв.м.; №10 - цех - 59,7 кв.м., загальна площа котельні (літ. "З") - 257,7 кв.м.

25/1000 часток майнового комплексу по АДРЕСА_2 , що складається з 1/2 частки будівлі котельні - літ. "З", що належать йому на праві приватної власності, розміщені на орендованій ним земельній ділянці, кадастровий номер :01:012:0054. Зазначає, що 10.07.2006 за ним була проведена державна реєстрація права власності на 25/1000 часток майнового комплексу по АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі - продажу від 30.07.2004. А 08.07.2016 була проведена державна реєстрація права власності за відповідачкою ОСОБА_2 на 25/1000 часток майнового комплексу, що складається з 1/2 частки будівлі котельні - літ. "З" за адресою АДРЕСА_2 .

Таким чином, йому та відповідчці на праві спільної часткової власності належать відповідні частки майнового комплексу за вказаною адресою. Інші співвласники цього майнового комплексу виділили свої частки, право спільної часткової власності на них припинено.

На даний час він бажає виділити в натурі свою частку із майна, що є у спільній частковій власності, з метою уникнення будь - яких непорозумінь щодо користування належним йому майном. Провести виділ частки нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, в позасудовому порядку, шляхом укладення договору в нотаріуса не має можливості, оскільки відповідачка відмовляється прибути до нотаріуса для укладення такого договору і з цих підстав нотаріус відмовляє йому у вчиненні такої нотаріальної дії.

Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, 25/1000 часток майнового комплексу загальною площею 136,9 кв.м., яка складається з 1/2 літ. "З" Котельня, а саме: №1 тамбур - 14,7 кв.м.; №2 - паливна - 99,8 кв.м.; №3 - підсобна, загальною площею 13,5 кв.м.; №4 - підсобна - 8,9 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_2 , за технічними показниками: частка майнового комплексу є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі.

На даний час між приміщеннями, які належать йому та приміщеннями відповідачки нічого спільного не має. Приміщень, якими б вони користувалися спільно - не має. Існує повна ізоляція приміщень сторін, тобто частки приміщень його та відповідачки складають окремі об`єкти нерухомого майна.

Відповідно до технічного паспорта на виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в склад будинку за даною адресою входить: № 1- тамбур, загальною площею 14,7 кв. м.; № 2-паливна, основною площею 99,8 кв. м.; № 3- підсобна, загальною площею 13.5 кв. м.; № 4- підсобна, загальною площею 8,9 кв.м. ( літ. «З», поверх І), загальною площею 136,9 кв.м., основною 99.8 кв. м., допоміжною 37.1 кв. м.

25/1000 часткам майнового комплексу, площею 136,9 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_2 , присвоєна адреса: АДРЕСА_1 .

Оскільки його частка складає окремий об`єкт нерухомого майна, при виділенні належної йому частки із спільного нерухомого майна не будуть порушені права відповідачки, а тому є всі підстави для виділу йому в натурі цієї частки із спільної часткової власності.

В підготовчому судовому засіданні представниця позивача ОСОБА_1 - адвокатка Оленин О.Ф. позовні вимоги підтримала в повному обсязі. У зв`язку з визнанням позову відповідачкою ОСОБА_2 просить ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. 04.01.2023 через канцелярію суду подала заяву (а.с. 58), в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов визнає.

ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 21.12.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін.

04 січня 2023 року через канцелярію суду відповідачка ОСОБА_2 подала письмову заяву про визнання нею позову.

Частиною 1 статті 206 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідачки ОСОБА_2 про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України).

Враховуючи, що відповідачка позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання нею позову та приходить висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

як вбачається із копії договору купівлі - продажу від 30.07.2004 посвідченого приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Ільків М.М. (а.с. 8), ОСОБА_1 прийняв у власність і оплатив (п`ять сотих) часток цілісного майнового комплексу, а саме: котельня, цегляна будівля, позначена в плані літерою "З", загальною площею 257,7 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії договору дарування від 30.11.2004, посвідченого приватним нотаріусом Долинського РНО Барабаш Р.С. (а.с. 10), ОСОБА_1 подарував ОСОБА_3 1/2 частку будівлі котельні, зображеної в плані літ. "З", що складає 25/1000 часток цілісного майнового комплексу АДРЕСА_2 .

Згідно із копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с. 11), ОСОБА_3 , був власником 25/1000 часток майнового комплексу, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування.

Відповідно до копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 30-48), ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину №804 виданого 08.07.2016 Долинською районною державною нотаріальною конторою, належить 25/1000 часток майнового комплексу, що складається з: 1/2 частки будівлі котельні - л. "З". ОСОБА_1 , на праві приватної власності належить 25/1000 часток майнового комплексу.

Згідно із технічним паспортном на виробничий будинок - майновий комплекс АДРЕСА_2 виготовлений ОКП "Івано - Франківське ОБТІ" 11.04.2017 (а.с. 12-16), в склад котельні, загальною площею 257,7 кв.м. (літ. "З") входить: №1 - тамбур, загальною площею 14,7 кв.м.; №2 - паливна - 99,8 кв.м.; №3 - підсобна - 13,5 кв.м.; №4 - підсобна - 8,9 кв.м.; №5 - цех - 27,9 кв.м.; №6 - цех - 4,6 кв.м.; №7 - цех - 7,4 кв.м.; №8 - підсобна - 14,4 кв.м.; №9 - тамбур - 6,8 кв.м.; №10 - цех - 59,7 кв.м.

З технічного паспорта на виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами виготовленого ФОП ОСОБА_4 від 10.10.2022 (а.с. 17-21) вбачається, що будівля котельні літ. "З" поверх І, загальною площею 136,9 кв.м., основною площею 99,8 кв.м., допоміжною 37,1 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , складається з: №1 - тамбур, загальною площею 14,7 кв.м.; №2 - паливна, загальною площею 99,8 кв.м.; №3 - підсобна, загальною площею 13,5 кв.м.; №4 - підсобна, загальною площею 8,9 кв.м.

Відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер документа ТІ01:3366-0036-8735-9927 (а.с. 22-24), підтверджується реєстрація технічного паспорта на будинок в Реєстрі будівельної діяльності.

Відповідно до додаткової угоди №2 до договору від 07.11.2011 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220. Кадастровий номер :01:012:0054 від 18.02.2022 (а.с. 26), Долинська міська рада в особі міського голови Диріва І.Я. та підприємця ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 07.11.2011, згідно із якою, поновлено договір оренди земельної ділянки від 07.11.2011, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220 терміном на п`ять років.

Як вказано у висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухоморго майна, виданого 10.10.2022 ФОП ОСОБА_4 (а.с. 25) власнику ОСОБА_1 , за технічними показниками, 25/1000 часток майнового комплексу, загальною площею 136,9 кв.м., яке складається з: №1 - тамбур, загальною площею 14,7 кв.м.; №2 - паливна, основною площею 99,8 кв.м.; №3 - підсобна, загальною площею 13,5 кв.м.; №4 - підсобна, загальною площею 8,9 кв.м., що розташовані за адресою АДРЕСА_2 , є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі.

Згідно із наказом начальника відділу містобудування та архітектури Долинської міської ради Калуського району Івано - Франківської області Гошовської Т. від 01.11.2022 №531 про присвоєння адреси (а.с. 27), 25/1000 часткам майнового комплексу, що складають 1/2 частки котельні літера "З", а саме: №1 - тамбур, загальною площею 14,7 кв.м.; №2 - паливна, основною площею 99,8 кв.м.; №3 - підсобна, загальною площею 13,5 кв.м.; №4 - підсобна, загальною площею 8,9 кв.м, загальною площею 136,9 кв.м. по АДРЕСА_2 , присвоїно адресу - АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що даний позов заявлений до співвласниці майнового комплексу. ОСОБА_1 звертався до співвласниці - відповідачки ОСОБА_2 з проханням прибути до нотаріуса з метою укладення договору про виділення йому 25/1000 частки майнового комплексу, однак вона не бажала прибути до нотаріуса для укладення будь - яких договорів.

Таким чином, між сторонами виник спір щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності.

ІV. Оцінка суду:

беручи до уваги визнання позову відповідачкою, дослідивши докази, надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).

Статтею 41 Конституції України закріплені фундаментальні права особи в сфері приватної власності, згідно з якою кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян.

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на сласний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Як визначено ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 25/1000 часток, майнового комплексу, що складає 1/2 частки будівлі котельні - літ. "З" по АДРЕСА_2 , інші 25/1000 часток майнового комплексу, що також складає 1/2 частки будівлі котельні - літ. "З" належить ОСОБА_2 .

Правовий режим спільної часткової власності визначено главою 26 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Як вбачається з вищеописаних доказів та підтверджується долученим висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, 25/1000 часток майнового комплексу, загальною площею 136,9 кв.м., яке складається з: №1 - тамбур, загальною площею 14,7 кв.м.; №2 - паливна, основною площею 99,8 кв.м.; №3 - підсобна, загальною площею 13,5 кв.м.; №4 - підсобна, загальною площею 8,9 кв.м., що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі.

Також, зазначеним вище наказом начальника відділу містобудування та архітектури Долинської міської ради Калуського району Івано - Франківської області, про присвоєння адреси, 25/1000 часткам майнового комплексу присвоєно адресу, а саме - АДРЕСА_1 .

Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності.

Згідно зі ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Загальні засади цивільного законодавства, зокрема засади справедливості, добросовісності та розумності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України), спонукають суд при вирішенні зазначених спорів ураховувати також інтереси обох сторін та встановлювати: чи дійсно є неможливим виділ частки в натурі; чи допускається такий виділ згідно із законодавством; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на усе спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар тощо.

Зазначений правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 13.01.2016 у справі за № 6-2925цс15.

При вирішенні спору суд також звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 369/10789/14-ц, від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц та від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17.

В даній справі, спосіб захисту, обраний позивачем ОСОБА_1 , є належним, оскільки надає можливість ефективно захистити особисте майнове право власності кожного із сторін - право на виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності з відповідачкою. Таке право може бути ефективно захищене судом шляхом ухвалення судового рішення про виділ в натурі кожній із сторін згідно належної кожному на праві спільної власності частини нерухомого майна.

Частка позивача ОСОБА_1 складає окремий об`єкт нерухомого майна, що дає можливість зробити висновок, що права співвласниці - відповідачки по справі ОСОБА_2 , в результаті виділення належної йому частки із спільного нерухомого майна порушені не будуть, а тому є всі підстави для виділу в натурі цієї частки зі спільної часткової власності.

Беручи до уваги викладене вище, суд вважає за можливе на підставі ст. 364 ЦК України виділити ОСОБА_1 в натурі приміщення літ. "З", поверх І, загальною площею 136,9 кв.м., основною 99,8 кв.м., допоміжною 37,1 кв.м., в склад якого входить: №1 - тамбур, загальною площею 14,7 кв.м.; №2 - паливна, основною площею 99,8 кв.м.; №3 - підсобна, загальною площею 13,5 кв.м.; №4 - підсобна, загальною площею 8,9 кв.м., що розташовані за адресою АДРЕСА_1 і становить 25/1000 часток майнового комплексу по АДРЕСА_2 , припинивши право спільної часткової власності на це майно.

Як уже вказувалося вище, згідно з ч. 2 ст. 367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками, право спільної часткової власності на нього припиняється.

За таких обставин, проаналізувавши зібрані і досліджені докази в їх сукупності суд приходить висновку про задоволення позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, ст. 3, 15, 317, 319, 321, 328, 355-358, 364, 367, 377 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 200, 206, 211 ЦПК України, керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із спільної часткової власності задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі приміщення літ. "З", поверх І, загальною площею 136,9 кв.м., основною 99,8 кв.м., допоміжною 37,1 кв.м., в склад якого входить: №1 - тамбур, загальною площею 14,7 кв.м.; №2 - паливна, основною площею 99,8 кв.м.; №3 - підсобна, загальною площею 13,5 кв.м.; №4 - підсобна, загальною площею 8,9 кв.м., що розташовані за адресою АДРЕСА_1 і становить 25/1000 часток майнового комплексу по АДРЕСА_2 , припинивши право спільної часткової власності на це майно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та житель АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та жителька АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний зміст рішення суду складено 10 січня 2023 року.

Суддя Долинського районного суду І.М.Андрусів