Справа №333/9392/23
Пр. № 2-о/333/512/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Наумової І.Й., за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В., заявника: ОСОБА_1 , представника заявника: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій в особі Комісії з питань встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, про встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває дана цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , в якій заявник просить встановить факт позбавлення його особистої свободи внаслідок агресії проти України в м. Мелітополі Запорізької області в період часу з 18 до 31 жовтня 2022 р.

До суду надійшли письмові пояснення заінтересованої особи Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій в особі Комісії з питань встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, в яких заявлено клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на наступне.

Пунктом 1 Положення про Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 376 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2020 р. № 371) Мінреінтеграції є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, а також прилеглих до неї територій, дотримання норм міжнародного гуманітарного права на всій території України (крім повноважень з координації розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та вирішення інших пов`язаних з цим питань відповідно до Закону України Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин), інформаційного суверенітету України (крім здійснення повноважень з управління цілісними майновими комплексами державного підприємства Мультимедійна платформа іномовлення України та Українського національного інформаційного агентства Укрінформ), у сфері захисту прав примусово переміщених (депортованих) осіб, зокрема захисту прав осіб, депортованих за національною ознакою.

Відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їхніх сімей» (далі - Закон) цей Закон визначає основи соціального і правового захисту осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, а також членів їхніх сімей.

Згідно із статтею 3 Закону, прийняття рішень з питань встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України здійснюється Комісією з питань встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України (далі - Комісія).

Комісія утворюється при центральному органі виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованих територій України.

Комісія здійснює діяльність відповідно до Положення про Комісію з питань встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, яке затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованих територій України.

Згідно із пунктом 1 Положення про Комісію з питань встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2022 № 1281 (далі - Положення), Комісія утворюється при Мінреінтеграції з метою виконання завдань, визначених Законом України Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їхніх сімей.

Відповідно до пункту 3 Положення, завданнями Комісії є:

1) розгляд заяв та матеріалів (довідки, інформація, інші документи), визначених пунктами 8, 9, 11 цього Положення, щодо встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, визнання членом сім`ї особи, стосовно якої встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України;

2) прийняття рішень про встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України чи про непідтвердження факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України;

3) прийняття рішень про визнання членом сім`ї особи, стосовно якої встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, чи про відмову у визнанні особи членом сім`ї особи, стосовно якої встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України;

4) проведення аналізу практики застосування законодавства з питань соціального та правового захисту осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України;

5) встановлення дати початку строку позбавлення особи особистої свободи під час прийняття рішення про встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, а у разі звільнення особи з місць несвободи - дати її звільнення з урахуванням положень, зазначених у пункті 15 цього Положення.

Згідно із пунктом 7 Положення, організаційною формою роботи Комісії є засідання. Засідання Комісії скликаються у разі потреби, але не рідше ніж один раз на квартал. Рішення Комісії вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини присутніх на засіданні членів Комісії.

За результатами розгляду поданих заяв, документів та/або відомостей Комісія приймає рішення про встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, про визнання особи членом сім`ї особи, стосовно якої встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, чи про непідтвердження факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, відмову у визнанні особи членом сім`ї особи, стосовно якої встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України.

Рішення Комісії оформляється протоколом, який підписується головою, заступником голови, секретарем та всіма членами Комісії, які брали участь у засіданні.

Прийняті Комісією рішення про встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, про визнання особи членом сім`ї особи, стосовно якої встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, вносяться до Єдиного реєстру осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України.

З урахуванням норм вищезазначеного Положення, слід вказати, що прийняття рішення про встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, про визнання особи членом сім`ї особи, стосовно якої встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, чи про непідтвердження факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, відмову у визнанні особи членом сім`ї особи, стосовно якої встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України є виключно дискреційним повноваженням Комісії, а не суду.

Заінтересована особа вважає, що із даної справи вбачається спір про право, який не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Також в даних поясненнях заявлено про проведення судового засідання 12.12.2023 р. за відсутності представника заінтересованої особи.

В судовому засіданні заявник та його представник просили відмовити в задоволенні вищевказаного клопотання заінтересованої особи, оскільки вважають, що відсутні підстави для закриття провадження у справі. Заявник додатково зазначив, що він звертався до вищевказаної Комісії, але рішення з вказаного в заяві питання щодо встановлення факту, який має для нього юридичне значення, так і не прийнято. Встановлення заявленого ним факту необхідно йому для виникнення у нього прав на певні пільги, вирішення питання про відшкодування шкоди, а також для підтвердження поважності причин не виконання ним своїх посадових обов`язків в певний час.

Суд, вислухав пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи дійшов до наступних висновків.

Заінтересована особа в своїх поясненнях просить закрити провадження, при цьому посилання на підставі якої правової норми провадження по справі має бути закрито відсутнє. В зв`язку з чим клопотання про закриття провадження не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З положень Закону України «Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їхніх сімей» вбачається, що прийняття рішень з питань встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України здійснюється Комісією з питань встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України.

З матеріалів справи, а саме з листування між заявником та Комісією, вбачається, що заявник двічі звертався до Комісії із заявами про встановлення вищевказаного факту. Протокольними рішеннями Комісії від 07.02.2023 р., 18.04.2023 р., по суті, відмовлено у встановлені факту позбавлення особистої свободи заявника. Роз`яснено право повторного звернення з аналогічною заявою у разі наявності додаткових відомостей або документів. Заявник дані рішення не оскаржував, повторно до Комісії не звертався.

Заінтересована особа - Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій в особі Комісії з питань встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України заперечує відносно встановлення вищевказаного факту, в порядку окремого провадження в судового порядку.

З урахуванням положень ст. 294 ЦПК України та вищевказаних обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку виник спір про право, внаслідок чого заявлений заявником факт не може бути встановлений в порядку окремого провадження, а тому дану заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду, роз`яснивши заявнику його право на звернення із такими ж вимогами в позовному провадженні, або на оскарження рішення Комісії з питань встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України у встановленому законодавством порядку чи повторне звернення заявника до Комісії із заявою про встановлення вищевказаного факту.

Керуючись ст. 260, 294, 353-354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання заінтересованої особи Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій в особі Комісії з питань встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, про закриття провадження у справі, відмовити.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих території в особі Комісії з питань встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, про встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання, через суд першої інстанції, апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення даної ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складений 18.12.2023 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова