Миколаївський апеляційний суд
Справа №490/6836/23
Провадження № 22-ц/812/1438/23
У Х В А Л А

21 грудня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Яворської Ж.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2023 року, постановлену за позовом ОСОБА_1 до Держави України, в особі Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, головного управління Державної Казначейської служби у Миколаївській області про відшкодування шкоди, завданої громадянинові внаслідок незаконного проведення в ході кримінального провадження інших процесуальних дій, що обмежують права громадян

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2023 року уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Держави України, в особі Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Головного управління Державної казначейської служби у Миколаївській області про відшкодування шкоди, завданої громадянинові внаслідок незаконного проведення в ході кримінального провадження інших процесуальних дій, що обмежують права громадян визнано неподаною та повернуто позивачу.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави України, в особі Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Головного управління Державної казначейської служби у Миколаївській області про відшкодування шкоди, завданої громадянинові внаслідок незаконного проведення в ході кримінального провадження інших процесуальних дій, що обмежують права громадян - повернуто позивачу.

Не погоджуючись із такою ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 08 грудня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення вказаних в цій ухвалі недоліків, а саме для надання заяви про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначення поважних причин такого пропуску.

20 грудня 2023 року на адресу Миколаївського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 .

У вказаній заяві ОСОБА_1 вказує, що згідно Трекінгу Укрпошти поштове відправлення, яким йому направлялась копія оскаржуваної ухвали, прийнято до поштового відділення 11 листопада 2023 року та вручено йому особисто 21 листопада 2023 року, за такого строк на подання апеляційної скарги закінчується 06 грудня 2023 року.

Також вважає, що вказаний строк він не пропустив, оскільки відрахування процесуального строку має здійснюватися з дня фактичного отримання ухвали, так як він не приймав участі у судовому засідання.

Крім іншого, посилається і на отримання ухвали суду першої інстанції 15 грудня 2023 року, тому на його думку, строк на оскарження ухвали суду першої інстанції закінчується 30 грудня 2023 року.

Перевіривши доводи заяви та матеріали справи, які містяться у програмному комплексі Д- 3, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями частини 1 статті 127 ЦПК України, яка врегульовує питання поновлення та продовження процесуальних строків, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, ЦПК України не пов`язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Виходячи з положень статей 81, 127 ЦПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Частинами п`ятою, шостою статті 272 ЦПК України (в редакції чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали) визначено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з частиною одинадцятою статті 272 ЦПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З аналізу змісту статті 272 ЦПК України можна зробити висновок, що надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Відомості про вручення (доставлення) рішення суду учаснику справи містяться у розписці про вручення, у повідомленні про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, а також у документах, визначених пунктами 4, 5 частини шостої статті 272 ЦПК України. У разі відсутності таких відомостей судове рішення вважається не врученим (постанова Верховного Суду від 04 травня 2022 року у справі № 548/467/20, провадження № 61-20673св21).

Відповідно до підпункту 15.14 підпункту 15 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи суд вручає судові рішення в паперовій формі.

У пункті 16 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України зазначено, що справи, розгляд яких розпочато та не закінчено за матеріалами у паперовій формі до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, продовжують розглядатися за матеріалами у паперовій формі. За наявності технічної можливості суд може розглядати таку справу за матеріалами в електронній формі.

17 серпня 2021 року Вища рада правосуддя рішенням № 1845/0/15-21 затвердила Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення про ЄСІТС).

У газеті «Голос України» від 04 вересня 2021 року № 168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох таких підсистем (модулів) ЄСІТС: «Електронний кабінет»; «Електронний суд»; підсистема відеоконференцзв`язку.

З урахуванням положень статті 253 ЦК України, які передбачають, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, то підсистеми «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистема відеоконференцзв`язку офіційно розпочали функціонувати з 05 жовтня 2021 року.

У даній справі під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 користувався підсистемою «Електронний суд» та він зареєстрований у вказаній системі, що підтверджується відміткою в програмному комплексі Д-3.

За визначенням, наведеним у підпункті 5.8 пункту 5 розділу І Положення про ЄСІТС, офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України.

Відповідно до частини сьомої статті 14 ЦПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Пунктом 37 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що підсистема «Електронний суд» забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених.

До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя.

Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).

Документи, які один з учасників справи надіслав до суду, іншого органу чи установи у системі правосуддя з використанням Електронного суду, в передбачених законодавством випадках автоматично надсилаються до Електронних кабінетів інших учасників справи чи їхніх повірених після реєстрації цих документів в АСДС або автоматизованих системах діловодства.

До Електронного кабінету користувачів надсилаються відомості, у тому числі про отримання та реєстрацію документів у справі, а також інші відомості, що призвели до зміни стану розгляду справи.

Особам, які не мають зареєстрованих Електронних кабінетів, документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Інформація про надходження до Електронного кабінету відомостей та документів про результати розгляду справ додатково може надсилатися користувачу у вигляді повідомлення на електронну пошту.

Дані про електронну пошту зазначаються користувачем у профілі його Електронного кабінету (пункт 38 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС).

Згідно з пунктами 42, 43 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС засобами ЄСІТС в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі.

В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

До Електронного кабінету надсилаються документи у справі лише в разі наявності ідентифікаційних даних користувача (учасника справи), внесених до автоматизованої системи діловодства.

У разі надсилання користувачем документів у справі за допомогою власного Електронного кабінету ідентифікаційні дані користувача вносяться до автоматизованої системи діловодства в автоматичному режимі.

У разі надсилання документів у справі особою в паперовій формі її ідентифікаційні дані вносяться до автоматизованої системи діловодства працівником суду.

З матеріалів справи вбачається, що Центральний районний суд м. Миколаєва надіслав ухвалу від 14 08 2023 року в електронній формі шляхом її направлення до електронного кабінету позивача.

З довідки про доставку електронного документу вбачається, що документ в електронному вигляді «Черенкова» від 14 серпня 2023 року по справі 490/6836/23 (суддя Черенкова Н.П.) доставлено до електронного кабінету, а також (за наявності) прикріплені до нього файли було надіслано одержувачу ОСОБА_1 в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 19.08.2023 22:11:45.

Вказана обставина є достовірним доказом отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної ухвали суду. Тому перебіг строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції розпочався з наступного дня після доставлення електронного екземпляра ухвали суду першої інстанції до Електронного кабінету в розділ «Мої справи», тобто 20 серпня 2023 року.

Із даною апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся 07 грудня 2023 року, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції тим, що її копію отримано ним поштовим відправленням двічі: 21 листопада 2023 року та повторно 15 грудня 2023 року.

Проте вказане судом апеляційної інстанції до уваги не приймається, оскільки спростовується матеріалами справи, наявними в програмному комплексі Д-3.

Також не приймаються до уваги посилання особи, яка подала апеляційну скаргу на те, що він не пропустив строк на апеляційне оскарження, оскільки відрахування процесуального строку має здійснюватися з дня фактичного отримання ухвали, так як він не приймав участі у судовому засіданні, відхиляються апеляційним судом, тому що суперечать нормам чинного цивільно-процесуального законодавства.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція); якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «зобов`язання використовувати електронний зв`язок для звернення до апеляційного суду має на меті гарантувати належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності шляхом прискорення, полегшення та підвищення надійності процедурних обмінів. Усвідомлюючи бум дематеріалізації правосуддя в державах-членах і виклики, пов`язані з цим, Суд переконаний, що цифрові технології можуть сприяти кращому відправленню правосуддя і бути поставленим на службу правам, гарантованим статтею 6 § 1 Конвенції тому Суд погоджується, що така мета є законною» (CASE OF XAVIER LUCAS v. FRANCE, 15567/20 § 46, ЄСПЛ, від 09 червня 2022 року).

З огляду на викладене, ОСОБА_1 не наведено та не зазначено належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, які б могли об`єктивного свідчити, що строк на оскарження ним пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Тому особі, яка подала апеляційну скаргу, відповідно до п. 3 ст. 357 ЦПК України, необхідно вказати інші підстави для поновлення строку та подати докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Зважаючи на викладене та відповідно до ст.357 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши ОСОБА_1 строк для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків, а саме: вказати інші поважні причини для поновлення строку та надати докази на підтвердження таких.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Наведенні ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2023 року визнати неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 серпня 2023 року залишити без руху.

Надати особі, яка подала апеляційну скаргу строк, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання нею копії даної ухвали для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків, а саме надати:

заяву про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням інших поважних причин такого пропуску та надати докази на підтвердження таких.

Роз`яснити, що у випадку не виконання у встановлений строк цієї ухвали будуть застосовані наслідки передбачені ЦПК України.

Інформацію щодо справи можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою сторінки Миколаївського апеляційного суду: https:// mka.court.gov.ua.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Ж.М. Яворська