УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року м. Мукачево Справа №303/10983/23 4-с/303/23/23

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Станкович К.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Мукачево

скаргу (стягувача) ОСОБА_1

особа, бездіяльність якої оскаржується: державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачево Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осташук Леся Степанівна

боржник: ОСОБА_2

про визнання протиправною бездіяльності Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачево Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зобов`язання старшого державного виконавця Осташук Л. С. вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою в якій просив суд:

1) визнати протиправною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачево Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо неповідомлення стягувача у виконавчому провадженні №32017831 про нереалізоване майно на третіх торгах та можливість стягувача вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна;

2) зобов`язати старшого державного виконавця Осташук Л. С. надіслати (надати) стягувачу повідомлення щодо нереалізації майна - 1/6 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) на третьому електронному аукціоні за лотом №133877 та пропозиції про залишення за стягувачем нереалізованого майна;

3) зобов`язати старшого державного виконавця Осташук Л. С. прийняти та видати стягувачу постанову та акт державного виконавця про передачу стягувачу нереалізованого нерухомого майна, а саме 1/6 частки у квартирі АДРЕСА_2 , за ціною третіх торгів згідно протоколу №154084 проведення електронних торгів від 02.04.2016 року, в рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні №32017831 від 04.04.2012 року.

Необхідність задоволення скарги обґрунтовується доводами про те, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі Відділ ДВС) перебуває виконавче провадження №32017831 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-607/11, виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області.

В межах даного виконавчого провадження три рази призначалися електронні торги, які не відбулися через відсутність допущених учасників торгів.

У зв`язку зі смертю первісного стягувача - ОСОБА_3 , на підставі ухвали суду від 16.11.2021 було замінено первісного стягувача на її правонаступника ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 10.04.2023 року замінено стягувача ОСОБА_4 на його правонаступника ОСОБА_1 .

Скаржник посилаєтся на те, що він звертався до Відділу ДВС із заявою про наміри залишити за собою нереалізоване на електронних торгах майно, однак листом від 14.11.2023 року №358/52183 йому було відмовлено. Така бездіяльність Відділу ДВС, на думку скаржника, підлягає судовому контролю, а також унеможливлює належне виконання рішення суду.

На підставі ухвали суду від 27.11.2023 року скаргу прийнято до розгляду.

7 грудня 2023 року ОСОБА_1 подано заяву про розгляд скарги у його відсутності, в якій також містилося прохання про залишення скарги в частині першої заявленої вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності Відділу ДВС без розгляду, в іншій частині вимог скаргу підтримує.

Поряд з цим, 26 грудня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на скаргу старшого державного виконавця Осташук Л.С., в якому вона просила суд відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Представник Відділу ДВС обґрунтовує свою позицію тим, що скаржник не був стороною виконавчого провадження протягом 2011-2022 років, а тому його твердження про те, що стягувачу не було запропоновано державним виконавцем залишити за собою нереалізоване майно є лише припущенням.

Крім того, Відділу ДВС не було відомо про факт смерті стягувача ОСОБА_3 . Водночас, її правонаступник ОСОБА_4 із заявами до Відділу ДВС щодо залишення за собою нереалізованого на торгах майна не звертався, у зв`язку з чим, пропустив визначений законом строк.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали скарги, суд констатує наступне.

Згідно з частиною першою ст. 1291 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Із зазначеними положеннями Основного Закону у повній мірі кореспондуються і приписи частин першої та другої ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, якими передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців (частина перша ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 1 статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У переданій на розгляд суду скарзі (з урахуванням заяви про залишення без розгляду першої вимоги про визнання протиправною бездіяльності Відділу ДВС), скаржник просить суд зобов`язати старшого державного виконавця Осташук Л. С. надіслати (надати) стягувачу повідомлення щодо нереалізації майна - 1/6 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на третьому електронному аукціоні за лотом №133877 та пропозиції про залишення за стягувачем нереалізованого майна, а також прийняти та видати стягувачу постанову та акт державного виконавця про передачу стягувачу нереалізованого вищезначеного нерухомого майна, за ціною третіх торгів згідно протоколу №154084 проведення електронних торгів від 02.04.2016 року, в рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні №32017831.

По відношенню до таких доводів скаржника суд зазначає наступне.

В провадженні у Відділу ДВС перебуває виконавче провадження №32017831 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-607/11 виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області відкрите 04.04.2012 року.

Призначенні в межах виконавчого провадження електронні торги три рази не відбулися, у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів. Дані обставини сторонами не заперечуються.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть (серія НОМЕР_1 від 13.02.2016), первісний стягувач - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30.05.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», яка в подальшому була визнана протиправною та скасована ухвалою суду від 13.09.2022 року по справі 303/1736/22, 4-с/303/11/22 (набула законної сили 29.09.2022).

Згідно з частиною четвертою ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, в межах розгляду вищезазначеної справи суд встановив, серед іншого, що виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», тобто стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення.

Чинна на час виникнення спірних правовідносин редакція ч.7 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV містила нормативне правило, відповідно до якого, у разі якщо стягувач у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. У разі відсутності в боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

По відношенню до наведеного слід зазначити, що матеріали скарги, а також відзив на скаргу не містять доказів, відповідно до яких суд міг би встановити чи дійсно Відділ ДВС вживав заходи щодо повідомлення первісного стягувача про вирішення питання стосовно залишення за нею нереалізованого на електронних торгах майна.

Водночас, на час проведення третіх електронних торгів (період з 31.03.2016 по 02.04.2016), первісний стягувач ОСОБА_3 вже померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Поряд з цим, суд в межах розгляду справи №303/1736/22, 4-с/303/11/22 встановив відсутність належних та допустимих доказів щодо вжиття державним виконавцем заходів зі встановлення кола спадкоємців стягувача.

В свою чергу, на підставі ухвали суду від 16.11.2021 замінено первісного стягувача ОСОБА_3 , на її правонаступника ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 10.04.2023 року (справа 2-607/11, 6/303/21/23) замінено стягувача ОСОБА_4 на його правонаступника - ОСОБА_1 (а.с. 132, зворот).

12.07.2023 року старшим державним виконавцем Осташук Л.С. винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) на ОСОБА_1 , а також постанову про скасування процесуального документу та відновлення виконавчого провадження.

Скаржник на наступний день, 13.07.2023 року звернувся до Відділу ДВС із заявою про наміри залишити за собою нереалізоване на електронних торгах майно, що підтверджуєтся відміткою про отримання зазначеного документу.

За наслідками розгляду даної заяви, 14.11.2023 року Відділ ДВС надав відповідь №358/52183, у якій повідомив про неможливість залишення за стягувачем ОСОБА_1 1/6 частини квартири АДРЕСА_2 , через те, що правонаступником не було заявлено зазначені вимоги у визначений законом термін, а також не надано відомості про смерть стягувача.

Поряд з цим, суд вважає такі доводи Відділу ДВС необґрунтованими.

Водночас, суд позбавлений можливості витребувати матеріали виконавчого провадження та дослідити всі обставини справи, оскільки як було встановлено ухвалою суду в межах справи №303/1736/22, 4-с/303/11/22, начальник Відділу ДВС у своєму листі №22952 від 28.07.2022 року повідомив, що матеріали виконавчого провадження №32017831 знищені.

За таких обставин, суд вважає, що скаргу слід задоволити частково, а саме в частині другої вимоги щодо зобов`язання старшого державного виконавця Осташук Л. С. надіслати (надати) стягувачу ( ОСОБА_1 ) повідомлення щодо нереалізації майна - 1/6 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) на третьому електронному аукціоні за лотом №133877 та пропозиції про залишення за стягувачем нереалізованого майна.

Що стосується третьої вимоги про зобов`язання старшого державного виконавця Осташук Л.С. прийняти та видати стягувачу постанову та акт державного виконавця про передачу стягувачу нереалізованого нерухомого майна, а саме 1/6 частки у квартирі АДРЕСА_2 , за ціною третіх торгів згідно протоколу №154084 проведення електронних торгів від 02.04.2016 року, в рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні №32017831 від 04.04.2012 року, то у задоволенні такої слід відмовити, оскільки вона є передчасною.

Приписами ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час розгляду справи) визначено порядок реалізації майна, на яке звернено стягнення.

Так, у разі нереалізації майна на третьому електронному аукціоні виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Майно передається стягувачу за ціною третього електронного аукціону або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Як вбачається з наведених положень, стаття 61 Закону України «Про виконавче провадження» чітко регламентує послідовність дій учасників виконавчого провадження.

Поряд з цим, суд не може наперед визначати державному виконавцю певну послідовність його дій, оскільки питання винесення постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, а також складання акту може розглядатися державним виконавцем тільки після того як стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово заявить про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно.

Таким чином, суд приходить до висновку, що скаргу в частині першої вимоги слід залишити без розгляду у відповідності до поданої скаржником заяви, другу заявлену вимогу скаржника слід задоволити, а у третій заявленій вимозі слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 8, 19, 124, 1291 Конституції України, статтями 2, 3, 12, 18, 260, 447, 450-451 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

2. Вимогу про визнання протиправною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби у місті Мукачево Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо неповідомлення стягувача у виконавчому провадженні №32017831 про нереалізоване майно на третіх торгах та можливість стягувача вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна залишити без розгляду.

3. Зобов`язати старшого державного виконавця Осташук Л.С. надіслати (надати) стягувачу повідомлення щодо нереалізації майна - 1/6 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) на третьому електронному аукціоні за лотом №133877 та пропозиції про залишення за стягувачем нереалізованого майна;

4. В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

5. Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Кость