ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 711/896/22
Провадження № 22-ц/821/50/23
категорія: 305000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Хаус»,

треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Хаус» на заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Хаус», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у складі: головуючого судді Казидуб О. Г., повний текст рішення складено 11 травня 2022 року,

в с т а н о в и в :

У лютому 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Коханій О. В. звернувся в суд з позовом до ТОВ «Інвест Хаус» та просив суд визнати виконавчий напис № 1368 від 15.06.2020, виданий приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т. В., таким що не підлягає виконанню, а також стягнути з ТОВ «Інвест-Хаус» понесені судові витрати, зокрема на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2022 року позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №1368 виданий приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т. В. 15.06.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інвест Хаус» заборгованості в розмірі 1518294,60 грн.

Стягнуто з ТОВ «Інвест-Хаус» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн та витрати на правову (правничу) допомогу в сумі 10000 грн, що разом становить 10992,40 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 жовтня 2022 року заяву ТОВ «Інвест Хаус» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду в частині витрат на правову допомогу, ТОВ «Інвест Хаус» подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2022 року в частині стягнення правової допомоги та винести рішення про стягнення 2000 грн правової допомоги з ТОВ «Інвест Хаус».

Вважає, що рішення суду, в оскаржуваній частині, є не законним, не обґрунтованим та таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального законодавства.

Зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказує, що розмір витрат на правову допомогу при їх розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторін.

При цьому процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом надання відповідного клопотання. На сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат.

09 січня 2023 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Коханій О. В. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просив суд апеляційну скаргу ТОВ "Інвест Хаус" залишити без задоволення,а заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2022 року залишити без змін.

Вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, так як рішення суду першої інстанції, в частині присудження витрат на правничу допомогу є законним і обгрунтованим та прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що в позовній заяві було вказано розмір витрат на правничу допомогу та спосіб визначення - фіксований розмір.

В апеляційній скарзі, скаржник не зазначає, що він не був повідомленим про відкриття провадження у справі Більш того, ТОВ "Інвест Хаус" з 28.07.2020 має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, тому міг відслідковувати та ознайомлюватись із матеріалами справи.

Скаржник, як відповідач жодного разу не прибув в судове засідання та не надав своїх заперечень ні щодо позовних вимог, ні щодо витрат на правничу допомогу.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Предметом апеляційного перегляду є заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2022 року в частині стягнення із ТОВ «Інвест Хаус» витрат на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 10000 грн. В іншій частині заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2022 року не переглядається.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (ст. 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України, а саме у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто у ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), де Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях ч. 5 та ч. 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постановах від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) та від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19).

Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації.

Відповідно до ст. ст. 1, 26, 27, 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч. 1 ст. 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша та третя статті 81 ЦПК України).

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц, провадження № 61-13608св20.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З матеріалів справи вбачається, що даний позов, який зокрема містить розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи, подано через систему «Електронний Суд» адвокатом Коханій О. В. в інтересах ОСОБА_1 (а.с. 2-9).

В підтвердження своїх повноважень адвокатом Коханій О. В. надано ордер на надання правничої (правової) допомоги від 06 лютого 2022 року № 1025564 та Свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю та Додаткову угоду № 3 до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 19/2021 від 10 вересня 2021 року (а.с. 10-11).

Пунктом 1 вказаного Договору визначено, що в межах Договору про надання правничої (правової) допомоги № 19/2021 від 10.09.2021 відповідно до п. 4.2 вказаного Договору та наданого клієнтом доручення, з представництва його інтересів в судовому порядку, у суді першої інстанції згідно предмету позову та позовних вимог щодо: визнання таким, що не підлягає до виконання, виконавчий напис № 1368 від 15.06.2020, що вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Т. В. Личук, яким запропоновано стягнути на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус» з клієнта загальну суму заборгованості 1518294,60 грн.

Відповідно до п. 2 наведеного Договору, виходячи із обсягу наданої правової допомоги, дій вчинених із представництва клієнта, за взаємною згодою сторони вирішили визначити фіксований розмір гонорару, у розмірі 10000 грн за представництво інтересів клієнта у суді першої інстанції щодо предмету позову визначеного у п. 1 цієї Додаткової угоди.

Згідно п. 3 Договору, в межах Договору № 19/2021 від 10.09.2021 та цієї Додаткової угоди щодо її предмету адвокатське бюро «Олексія Коханя» здійснює: вивчення та аналіз документів, що стали підставою для видачі виконавчого напису № 1368 від 15.06.2020, підготовку (написання) позовної заяви, формування додатків до неї з предметом позову визначеному у п. 1 цієї Додаткової угоди, представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції, підготовку, складання та подання відповіді на відзив, заяв з процесуальних питань у порушеній справі, інші процесуальні дії передбачені ЦПК України (а.с. 41).

Також до позовної заяви додано квитанцію до прибуткового касового ордера № 48 від 28 грудня 2021 року про сплату ОСОБА_1 10000 грн за надання правничої допомоги на підставі Додаткової угоди № 3 від 28.12.2021 до Договору № 19/2021 від 10.09.21021 (а.с. 51).

Позовну заяву разом з додатками (в тому числі ордером, Свідоцтвом, Додатковою угодою № 3 до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 19/2021 від 10 вересня 2021 року та квитанцією надіслано позивачем ТОВ «Івест Хаус» цінним листом з описом 07 лютого 2022 року на адресу: пл. Солом`янська, 2, офіс 102 Б, м. Київ, 03035 (а.с. 52).

16 березня 2022 року представником ОСОБА_1 адвокатом Коханій О. В. надано суду Акт № ОК-0000007 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 14.03.2022, де зазначено, що виконавцем (Адвокатське Бюро «Олексія Коханія» були проведені такі роботи (надані такі послуги) по Договору № 19/2021 від 10.09.2021 та Додаткової угоди № 3 від 28.12.2021 (а.с. 78).

Вказаний акт позивачем було надіслано ТОВ «Інвест Хаус» рекомендованим повідомленням з описом (а.с. 82).

ТОВ «Інвест Хаус» в суді першої інстанції участі не приймало та до винесення судом першої інстанції 11.05.2022 рішення не надавало заперечень щодо заявлених позивачем витрат на правову допомогу.

Надіславши поштою на адресу суду першої інстанції 24.06.2022 клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якому, пославшись на те, що окрім написання позовної заяви адвокат Коханій О. В. жодної дії не вчинив, а інформація зазначена у позовній заяві щодо правничої допомоги є надуманою та неспівмірна із вимогами позовної заяви, ТОВ «Інвест Хаус» вважало, що відшкодування приведених витрат можливе в обсязі 2000 грн (а.с. 111-118).

Апеляційний суд звертає увагу, що як позовну заяву, так і акт виконаних робіт позивачем було надіслано Товариству рекомендованим повідомленням із описом вкладення на адресу на адресу: пл. Солом`янська, 2, офіс 102 Б, м. Київ, 03035, суд також здійснював повідомлення за вказаною адресою. Таку ж адресу зазначило Товариство в апеляційній скарзі.

В апеляційній скарзі ТОВ «Інвест Хаус» зазначає лише загальні підстави, визначені законом та позицією Верховного Суду, та умови зменшення розміру витрат на правничу допомогу, проте взагалі не обґрунтовує у зв`язку з чим необхідно зменшити розмір таких витрат з 10000 грн до 2000 грн у даній справі.

Апеляційний суд, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру співмірно до позовних вимог, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи (підготовка позовної заяви, збір та подача доказів, направлення адвокатських запитів) та необґрунтованості заяви ТОВ «Інвест Хаус» про зменшення розміру витрат, дійшов висновку, що суд першої інстанції, у зв`язку із задоволенням позову, обґрунтовано стягнув із відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу саме у розмірі 10000 грн.

Доводи апеляційної скарги, за викладеного, не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, підстави для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення в оскаржуваній частині відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Хаус» залишити без задоволення.

Заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Хаус», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 10 січня 2023 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко