Справа № 229/8579/23
Провадження № 2/229/2450/2023
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21 грудня 2023 р. м. Дружківка, Донецької області

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Рибкіна Н.М., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дружківського міського суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, суддя доходить висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків з огляду на таке.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Звертаючись із дійсною позовною заявою до суду позивач додає до неї посвідчення від 08.08.2022 року серії НОМЕР_1 про те, що позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій .

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

В постанові Великої Палати Верховного Суду № 545/1149/175-ц від 12 лютого 2020 року сформовано правову позицію, згідно з якою вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18).

Статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено перелік пільг, які надаються учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них. Зокрема, це пільги щодо безкоштовного медичного забезпечення, проїзду усіма видами транспорту, знижки при оплаті комунальних послуг, виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності та інші пільги, пов`язані із здійсненням трудової діяльності, забезпечення житлом, першочергове обслуговування, тощо.

При цьому, п. 13) ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір» кореспондується із положеннями ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» , якою передбачено, що ветерани війни, до яких належать учасники бойових дій, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від усіх судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Разом з цим, позов, з яким позивач звернувся до суду, не пов`язаний із захистом його прав, наданих відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII, у зв`язку із чим відсутні підстави для звільнення його від сплати судового збору.

Згідно з статтею 4 Закону України «Про судовий збір» , судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» , за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2023 року становить 2684 гривні.

Згідно з ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

З урахуванням положень ст.9 Закону Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні оцінка нерухомого майна має здійснюватися відповідно до Національних стандартів №1 та №2.

Відповідно до пункту 3 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України № 1440 від 10.09.2003 року, ринкова вартість- це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Оскільки позивач разом з позовною заявою не подає оцінки нерухомого майна, суд не має можливості визначити точну суму судового збору, та пропонує позивачу сплатити суму судового збору у мінімальному розмірі - 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що в грошовому вигляді становить 1073,60 грн., але після обов`язкового у справах даної категорії проведення оцінки спірного нерухомого майна позивачу належить сплатити судовий збір відповідно до встановленої Законом ставки судового збору - 1 відсоток ціни позову.

Оплата судового збору здійснюється за наступними реквізитами:

Отримувач коштівДонецьке ГУК/Дружкiвська МТГ/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37967785
Банк отримувачаКазначейство України(ел. адм. подат.)
Код банку отримувача (МФО)899998
Рахунок отримувачаUA0005694
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дружківський міський суд Донецької області (назва суду, де розглядається справа)

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В матеріалах справи відсутня копія позовної заяви для відповідача, що зазначено в Акті про відсутність вкладень, який складено працівниками канцелярії суду 01.12.2023 року, крім того додані до позову докази позивачем не засвідчені.

Відповідно до ч. 1, 2 ст 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. ст..175, 177 ЦПК України, зокрема:

- не надано належних доказів на підтвердження вартості 1/2 частини спірного будинку на момент пред`явлення позову до суду;

- не сплачено судовий збір за подачу позову майнового характеру у розмірі 1 відсотка ціни позову;

- відсутня копія позовної заяви для відповідача;

- не засвідчені копії доказів, додані до позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Копію ухвали направити позивачу для відома та надати йому строк для усунення недоліків терміном десять днів з дня вручення йому копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що згідно з ч. 3 ст.185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Рибкіна