Справа № 622/139/22
Провадження № 2/529/101/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Петренко Л.Є.,

секретаря Звягольської В.А.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Золочівської селищної ради Харківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, визнання незаконною відмову у виділенні земельної частки (паю) в натурі та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач 21.02.2022 звернувся до Золочівського районного суду Харківської області із позовом, в якому просить визнати незаконною відмову Золочівської селищної ради щодо вирішення питання про виділення ОСОБА_1 земельної частки (паю) АТ «Промінь» в натурі та зобов`язати Золочівську селищну раду прийняти рішення про виділення позивачу земельної частки (паю) АТ «Промінь» в натурі за рахунок земельної ділянки з кадастровим № :06:005:1718, загальною площею 4,4497 га, згідно договору дарування права на земельну частку (пай) АТ «Промінь» від 01.12.2021 та сертифікату серії ХР № 004279 на право на земельну частку (пай).

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12.05.1996 ОСОБА_2 , як члену АТ «Промінь» видано сертифікат на право на земельну частку (пай), розміром 5,06 умовних кадастрових гектарів, без визначення частки в натурі. 01.12.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яка є представником за довіреністю ОСОБА_2 , укладено письмовий договір дарування права на земельну частку (пай) АТ «Промінь». Згідно даного договору, власнику сертифіката серії ХР № 004279 належить земельна частка (пай) № 555. Після підписання сторонами договору ОСОБА_3 передає у власність ОСОБА_1 даний сертифікат. 04.12.2015 Золочівською РДА укладено з ПП «Карат-Агро» договір оренди земельної ділянки с/г призначення (невитребувана земельна частка (пай) № 555), кадастровий № :06:005:1718, загальною площею 4,4497 га, строком на 49 років або до моменту витребування земельної ділянки її власником.

02.12.2021 позивач звернувся до Золочівської селищної ради із заявою про виділення земельної частки (паю) на підставі договору дарування та сертифіката, але 15.01.2022 отримав лист щодо неможливості виділення земельної частки (паю), оскільки до сертифікату не внесено зміни, у зв`язку з чим не підтверджено перехід права. В подальшому позивач звернувся із заявою до Богодухівської РДА, але листом надана відповідь, що внести зміни до сертифікату неможливо через те, що договір дарування має ознаки удаваного правочину та нотаріально не посвідчений.

Тому вважає, що внаслідок незаконної відмови відповідача листом від 05.01.2022 у виділенні земельної частки (паю) порушені його права на земельну власність, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Розпорядженням Верховного Суду від 14.03.2022 р. N 7/0/9-22 Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Золочівського районного суду Харківської області на Диканський районний суд Полтавської області.

21.09.2022 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області справа прийнята до свого провадження та залишено без руху для усунення недоліків, які усунуто позивачем 29.09.2022.

06.10.2022 ухвалою судді відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

25.11.2022 до суду, через засоби поштового зв`язку, надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, на те, що договір дарування, який укладений між позивачем та представником ОСОБА_4 в силу закону є нікчемним, оскільки в довіреності на представлення інтересів ОСОБА_3 невірно зазначено ім`я та по батькові довірителя, також не зазначено імені обдаровуваного. Договір дарування також є нікчемним, оскільки не є нотаріально посвідченим та з його змісту неможливо встановити предмет договору, оскільки не надано підтвердження приналежності земельної частки № 555 саме ОСОБА_2 . Щодо відмови позивачу у виділенні ділянки, то вказує, що йому надано роз`яснення щодо необхідності надання сертифіката з підтвердженням переходу права на підставі договору дарування, відповідно до Постанови КМУ № 801 від 12.10.1995.

04.12.2022, через систему «Електронний суд», позивачем подано відповідь на відзив, в якому заперечує проти доводів, викладених у відзиві на позовну заяву та вважає такі необгрунтованими.

Також 04.12.2022 позивачем подано заяву про зміну предмета позову, в якому просить доповнити його вимоги новою вимогою немайнового характеру, а саме просить встановити факт належності ОСОБА_2 сертифікату серії ХР № 004279 на право на земельну частку (пай) АТ «Промінь», оскільки відповідач заперечує факт належності такого через те, що у сертифікаті зазначено інше ім`я.

Ухвалою від 08.12.2022 прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмета позову та закрито підготовче провадження у справі.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав у ньому зазначених. Також вказав, що відмова відповідача у виділенні йому земельної частки (паю) в натурі є незаконною, оскільки він не звертався із заявою про надання інформації, а подав заяву про виділення йому земельної частки (паю) відповідно до Сертифіката, який йому належить внаслідок укладеного договору дарування, а внесення змін до Сертифіката на даний час не передбачено законодавством та не віднесено до повноважень районних державних адміністрацій.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, просить врахувати доводи, викладені у відзиві на позов та заперечує проти задоволення вимоги щодо встановлення факта належності правовстановлюючого документа.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

12.06.1996 Золочівською районною державною адміністрацією, на підставі рішення Золочівської РДА від 21.03.1996 № 125, ОСОБА_2 видано Сертифікат серії ХР № 004279 на право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності АТ «Промінь» розміром 5,06 умовних кадастрових гектар (а.с.22)

Відповідно до розпорядження голови Золочівської РДА від 24.02.2015 № 80, надано згоду ПП «Карат-Агро» на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок, невитребуваних земельних часток (паїв) загальною площею 398,2694 га, з метою передачі їх в оренду для ведення товарного с/г виробництва із земель реформованого ВАТ «Промінь», розташованих за межами населених пунктів на території Золочівської селищної ради (а.с.18)

01.11.2021 ОСОБА_2 оформив нотаріально посвідчену довіреність на ім`я ОСОБА_3 , місце оформлення м.Дербент Республіки Дагестан РФ. За змістом довіреності ОСОБА_2 уповноважує ОСОБА_3 бути його представником в усіх державних і недержавних установах, а також діяти від його імені у відносинах з іншими фізичними особами з правом на управління та розпорядження (дарування, продаж) Правом на земельну частку (пай) землі, яка перебуває у колективній власності АТ «Промінь» розміром 5,06 умовних кадастрових гектар, відповідно до Сертифіката серія ХР № 004279 на право на земельну частку (пай) (а.с.16,17)

01.12.2021 позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яка є представником за довіреністю ОСОБА_2 уклали у простій письмовій формі договір дарування права на земельну частку (пай). Предметом договору є право на земельну частку (пай) землі, яка перебуває у колективній власності АТ «Промінь» розміром 5,06 умовних кадастрових гектар, відповідно до Сертифіката серія ХР № 004279 на право на земельну частку (пай) АТ «Промінь» (а.с.9)

02.12.2021 позивач звернувся із заявою до Золочівської селищної ради Харківської області про виділення земельної частки (паю) АТ «Промінь» в натурі (на місцевості), в якій, з урахуванням укладеного договору дарування, просить селищну раду прийняти рішення про виділення ОСОБА_1 земельної частки (паю) АТ «Промінь» в натурі (на місцевості) за рахунок земельної ділянки з кадастровим № :06:005:1718, загальною площею 4,4497 га та передати її ОСОБА_1 у власність (а.с.11-12).

Листом від 05.01.2022, Золочівська селищна рада надала ОСОБА_1 відповідь на його заяву, в якій, з посиланням на форму сертифіката на право на земельну частку (пай), затвердженої Постановою КМУ від 12.10.1995 № 801 вказала, що до наданого Сертифіката не внесені відповідні зміни у зв`язку із передачею права на земельну частку (пай), отже перехід права не підтверджено (а.с.8).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожен має право на захист своїх прав та законних інтересів, зокрема шляхом визнання відповідного права судом.

Згідно із пунктом ґ) частини 1 статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно із частинами 1, 2, пункту б) частини 3, частини 4 статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частиною першою статті 122 ЗК України закріплено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) визначені Законом України від 05.06.2003 року № 899-IV "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", (далі Закон № 899-IV).

Статтею 3 Закону № 899-IV передбачено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Відповідно до статті 2 Закону №899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995р. №801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» (яка є чинною) право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. При цьому, у зв`язку з передачею права на земельну частку (пай) відповідні зміни, як-то дані про особу, якій передано право на земельну частку (прізвище, ім`я, по батькові громадянина або назва юридичної особи, місце проживання або місцезнаходження), підстава передачі права на земельну частку (договір купівлі-продажу, дарування, заповіт тощо) мають бути внесені до сертифіката відповідною районною державною адміністрацією, якою видано сертифікат.

Як вбачається з наданої копії Сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 відповідні зміни до Сертифіката не внесені.

Стаття 5 Закону № 899-IV встановлює повноваження сільських, селищних, міських рад щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), а саме:

- сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості):

- розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок;

- приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості);

- уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); тощо.

Отже з аналізу зазначених норм права вбачається, що підставою для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власнику земельної частки (паю) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради за заявою власника, поданої ним до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення йому земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування, визначає Закон України від 21.05.1997 року № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі Закон № 280/97-ВР).

Пункт 34 частини 1 статті 26 Закону № 280/97-ВР передбачає, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до частин 1, 5, 13 статті 46 Закону № 280/97-ВР, сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Згідно із частинами 1, 2 статті 59 Закону № 280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що отримавши заяву позивача від 02.12.2021, з якою він звернулася до Золочівської селищної ради Харківської області про виділення земельної частки (паю) в натурі, відповідна посадова особа селищної ради повинна була передати таку заяву на розгляд сесії для прийняття на пленарному засіданні рішення, передбаченого чинним законодавством.

Судом встановлено, що рішення сесії селищної ради про розгляд заяви позивача не приймалося.

В зв`язку із тим, що рішення щодо питань регулювання земельних відносин повинні прийматися виключно на пленарних засіданнях селищної ради, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено порядок розгляду заяви позивача, оскільки така заява не розглядалася на пленарному засіданні сесії і не має відповідного рішення щодо розгляду заяви по суті.

Тому, суд приходить до висновку про визнання незаконною відповіді Золочівської селищної ради Харківської області, викладену у листі від 05.01.2022 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 та вважає, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 02.12.2021 про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) у передбачений законом спосіб.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Золочівську селищну раду прийняти рішення про виділення позивачу земельної частки (паю) в натурі суд зазначає наступне.

Зазначена вимоги позивача є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Надання такого дозволу без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Враховуючи викладене, зазначена позовна вимога задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про встановлення факта належності Сертифіката на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з абз. 1 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження справжнього прізвища, ім`я та по батькові власника сертифіката, зокрема належним чином завірену копію паспорта чи свідоцтва про народження, що унеможливлює встановити дійсні його анкетні дані.

Наданий позивачем лист Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в якому вказано, що у Книзі реєстрації сертифікатів зазначено ім`я ОСОБА_2 не підтверджує факту належності правовстановлюючого документа, оскільки у самому Сертифікаті вказано ім`я ОСОБА_2 .

Крім того, позивачем не надано письмових доказів про причини неможливості одержання, відновлення або виправлення описки у документі, що посвідчує даний факт, який просить встановити позивач, в позасудовому порядку.

Також суд вважає, що ОСОБА_1 не є належним заявником по встановленню факта належності правовстановлюючого документа ОСОБА_5 , оскільки на даний час перехід права на земельну частку (пай) по договору дарування не внесений до сертифіката відповідною районною державною адміністрацією.

Посилання позивача на втрату чинності спільного наказу Міністерства юстиції від 06.06.1996 Про затвердження порядку посвідчення договорів відчуження земельних ділянок не спростовує висновок суду про необхідність внесення відповідних змін про перехід права на земельну частку (пай) до Сертифіката.

Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про встановлення факту належності Сертифіката на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 .

На підставі ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у виді судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 992,40 грн. При цьому інші судові витрати понесені позивачем (судовий збір та вартість експертизи) відшкодуванню не підлягають, оскільки позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконною відповідь Золочівської селищної ради Харківської області, викладену в листі від 05.01.2022 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про виділення земельної частки (паю) АТ «Промінь» в натурі (на місцевості).

Зобов`язати Золочівську селищну раду Харківської області повторно розглянути на пленарному засіданні сесії заяву ОСОБА_1 від 02.12.2021 про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) у передбачений законом спосіб.

Стягнути із Золочівської селищної ради Харківської області на користь ОСОБА_1 судовий збір, пропорційно до задоволених вимог, в розмірі 992 грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 13.01.2022

Головуюча: Л.Є. Петренко