Справа № 202/647/15-ц
Провадження № 2-р/202/1/23
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

19 січня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Свити Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська заяву представника ОСОБА_1 адвоката Теслі А.М. про роз`яснення рішення суду по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, скасування запису про реєстрацію права власності та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Тесля А.М. звернулася доІндустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про роз`яснення рішення суду по цивільній справи № 202/647/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, скасування запису про реєстрацію права власності та визнання права власності.

В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням суду розірвано договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори 22 грудня 2006 року та зареєстрований в реєстрі за № 3-8169. 3 інформації, наданої приватним нотаріусом Кухтіною В.В. вбачається, що рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 202/647/15-ц від 26 травня 2016 року було виконано частково, а саме зареєстровано розірвання договору довічного утримання та право власності на квартиру за ОСОБА_2 , проте залишено чинним запис про заборону відчуження квартири, підставою виникнення якого є договір довічного утримання від 22.12.2006. При реєстрації права власності на вказану квартиру за ОСОБА_4 в порядку спадкування за заповітом, цей запис також не знято. Наголошувала, що нотаріус зобов`язаний зняти заборону відчуження квартири та здійснити державну реєстрацію припинення обтяження квартири, однак рішення суду станом на теперішній час не виконано в повному обсязі.

Представник ОСОБА_1 адвокат Тесля А.М. заяву підтримала та зазначила, що при отриманні рішення суду про розірвання договору довічного утримання нотаріус зобов`язаний зняти заборону відчуження квартири. Заборону нотаріусом не знято, тому рішення суду у справі є невиконаним.

Інші особи, які беруть участь у справі не з`явилися. Про час і місце розгляду заяви повідомлялися у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріли справи, приходить до таких висновків.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2016 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності задоволено. Розірвано договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори 22 грудня 2006 року та зареєстрований в реєстрі за № 3-8169 та скасовано запис про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Вселено ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 730 (сімсот тридцять) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2020 замінено стягувача ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_4 у справі № 202/647/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, скасування запису про реєстрацію права власності та визнання права власності.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2022 року замінено стягувача ОСОБА_4 на її правонаступника ОСОБА_1 у виконавчому листі № 202/647/15-ц по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, скасування запису про реєстрацію права власності та визнання права власності.

За змістом ч. 1 ст. 756 ЦК України правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є набуття відчужувачем права власності на майно, яке було ним передано.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, регулюються Законом України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»(далі - Закон № 1952-IV).

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону № 1952-IV державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) визначено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від № 25 грудня 2015 р. № 1127 (далі - Порядок).

Відповідно до абзацу 5 ч.5 ст. 3 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Враховуючи, що виникнення права власності на майно у набувача за договором довічного утримання ні з якою іншою обставиною як укладення договору не пов`язано, тому, у разі розірвання договору довічного утримання, для проведення реєстраційних дій щодо поновлення права власності відчужувача в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, нотаріус, виконуючи функції державного реєстратора, зобов`язаний відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1липня 2004 року №1952-IV та керуючись ст.74 Закону України «Про нотаріат», гл.15розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, провести скасування державної реєстрації права власності, здійсненої на підставі договору довічного утримання (догляду) за набувачем та зняти заборону, накладену нотаріусом при посвідченні договору довічного утримання (догляду) після проведення реєстрації права власності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця, суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Дана норма передбачає підстави для роз`яснення судового рішення у судовому засіданні та визначає, що таке роз`яснення, за своєю суттю, є одним із способів усунення недоліків судового рішення, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Суд звертає увагу, що роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

За змістом зазначеної статті та п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснення рішення суду, можливе тоді, коли воно є незрозумілим та ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення. Як вбачається з резолютивної частини вищезазначеного рішення воно викладене чітко та зрозуміло.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2016 розірвано договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори 22 грудня 2006 року та зареєстрований в реєстрі за № 3-8169, у зв`язку із чим, нотаріус, виконуючи функції державного реєстратора, зобов`язаний зняти заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Оскільки рішення суду є обґрунтованим і зрозумілим за змістом і не викликає неоднозначного тлумачення, тому підстави для задоволення заяви про роз`яснення рішення суду в порядку ст. 271 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Теслі А.М. про роз`яснення рішення суду по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, скасування запису про реєстрацію права власності та визнання права власності - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда